22 



i den Hamiltonske Familie og vidste snart at indlage ikke blot 

 den unge Grev Anion Hamilton, der beundrede ham som et 

 Mynster paa en aandrig og galant Cavalecr, men ogsaa at vinde 

 Sosterens, den unge og skjonne Comtesse Elisabeths Hjerte. 

 Den Triumph, at have fængslet en saa ubestandig Elsker som 

 Grev Gramont, blev imidlertid forstyrret, forsaavidt denne, saa- 

 snart der var udvirket Tilladelse for ham, at komme tilbage til 

 Paris, oieblikkeligen forlod London, uden at vise nogen Lyst 

 til at indlose de Lofter, han havde givet sin Elskede. Men 

 Elisabeths Brodre, Anton og Georg Hamilton, indhentede Flygt- 

 lingen paa Veien og naaede ham i Dower. „Chevalier Gra- 

 mont!" tilraabte de ham, saasnart de blev ham vaer, „har De 

 ikke forglemt Noget i London?" — „Om Forladelse, mine Her- 

 rer!" svarede Gramont, „jeg har forglemt at gifte mig med 

 Deres Sosler.'' Han vendte tilbage med Brodrene, lod sig vie 

 til deres Soster og tog hende med sig til Frankrig som sin 

 Kone (malgré qu'il en eut (?) tilfoier St. Simon i sine Memoires 

 T. V. p. 253). Ved deres Ankomst til det franske Hof blev 

 Grevinde Gramont ansat som Hofdame hos Ludvig XIV's Dron- 

 ning, Maria Theresia. 



Ved sin Forsland og Skjonhed vandt Grevinde Gramont 

 Mændenes Hylding og Opmærksomhed i samme Grad, som hun 

 derved vakte Damernes Misundelse og Had, der forogedes ved 

 hendes Stolthed og den bidende Vittighed, der stod hende lige- 

 som hendes Mand til Tjeneste, og hvilken de begge gave saa- 

 meget friere Spillerum , som de begunstigedes ved Kongens 

 Yndest.*) Grevindens Betydning ved Ludvig XIV's Hof kan 

 blandt andet kjendes af den Interesse, hvormed St. Simon gjen- 

 lagne Gange**) omtaler hende i sine Memoirer. Imod sin Sæd- 



rrage.i d' Hamilton p. 3 sqq. (som Indledning til Memoires du comte de 



Gramont, der have Hamilton til Forfatter). 

 *) Ludvig XIV forærede Grevinden blandt Andet et lidet Huns i Parken ved 



Versailles, som i sin Tid var blevet indrommetKongensl.ivcliirurg Felix til 



Beboelse. St. Simon T. IV p. 11. 

 •*) S. T. Il p. 314. T. IV. p. II ff. T. VI. p. 190 ff. 



