30 



„Det være langt fra, at vi nogensinde efter eget Valg skulde 

 udsætte os for Selskaber, som adsprede os. Det forbyde Gud! 

 Det vilde være at friste ham; men hvad angaaer hine Under- 

 kastelser, mod hvilke man tager sine Forholdsregler ved at re- 

 servere sig Timer til Læsning og Bon, da regn paa, at de ville 

 vende sig til det Gode. Alt, hvad der er i Guds Haand, bærer 

 Frugt der. Ofte ere de Ting, som lade Dem sukke efter Een- 

 somhed, nyttigere til at ydmyge Dem og til at lade Dem afdoe 

 fra Dem selv, end den allerdybeste Eensomhed. Lader os gaae, 

 som Gud forer os, Dag for Dag, benyttende ethvert Oieblik 

 uden at see længere frem. Stundom vilde en opvækkende Læs- 

 ning , en fyrig Betragtning eller en Samtale, som henrykkede 

 Dem, smigre Deres Smag, gjore Dem fornoiet og tilfreds med 

 Dem selv, og, idel derved vaktes skjonne Ideer hos Dem om 

 Korsets Betydning, kun gjore Dem mere slonagtig , mere 6m- 

 findtlig mod de Personer, som De traf paa Deres Vei ved Ud- 

 gangen fra disse hellige Ovelser. Hold Dem derfor, Madame! 

 til denne simple Regel: paadrag Dem ikke selv det, der kan 

 adsprede Dem, men lid i Stilhed Alt , hvad Gud imod Deres 

 Villie tilskikker til al forstyrre Dem. Hvilken Indbildning, 

 at soge Gud langt borte, og ikke at tænke paa, at man har 

 ham midt under al Forvirring og Stoi, forsaavidt man troende 

 taaler med Ydmyghed og med Mod Skabningernes ubehagelige 

 Paavirkning og sine egne Ufuldkommenheder!" — „Det er vel 

 sandt" — bemærker Fenclon (28de Mai 1695) — „at man ikke 

 af Dovenskab og misforstaaet Frihedslyst tor forsomme sine 

 fromme Ovelser, men i Tilfælde af, at vi netop til den Tid, der 

 er bestemt til Bon eller from Betragtning, overraskes af Per- 

 soner og Forretninger, hvilke vi ikke kunne bortvise uden at 

 give grundet Anledning til Misfornoielse, da opsætte man sin 

 Andagt til en anden Tid, ligesom mau udsætter sit Middags- 

 maaltid til Kl. To, naar man paa Grund af Besog er forhindret 

 fra at spise Klokken Tolv. Hvad derimod angaaer Folk , som 

 ikke have nogen virkelig Forretning, men som komme til hiin 





