31 



Tid kun for Underholdnings og Fornoielses Skyld, dem gjore 

 man ikke mange Omstændigheder med , de forljene ikke bedre 

 end at skikkes bort (jls ne sonl bons qu'å renvoyer; il en faut 

 faire rigoureuse juslioe). 



Medens St. Simon har med storre Skaansel og Hensyns- 

 fuldhed behandlet Grevinde Gramont end saamange andre Per- 

 soner, hvis Portraiter han har givet i sine Memoirer, har der- 

 imod Mdm. Caylus i sine Souvenirs*) fældet en meget stræng 

 Dom over sin Medbeilerinde til Hoffets Gunst, og Fenelons Breve 

 bekræfte ved den Frimodighed, hvormed han foreholder Grev- 

 inde Gramont hendes Hovedfeil, at der vistnok kunde være rig 

 Anledning for hendes Omgivelser til Utilfredshed. Men netop 

 denne Frimodighed afgiver fra den anden Side et ikke mindre 

 hæderligt Vidnesbyrd for den, der havde Kjærlighed og Mod 

 nok til at udtale disse Bebrejdelser, end for den, der modtog 

 dem og derved kun lod sig bestyrke i sin Hoiagtelse og Tillid 

 til sin velmenende, men strænge Ven. 1 et Brev af 21de Marts 

 1692 skrev Fenelon : 



„Det er ikke mig, Madame! som det er vanskeligt at faae 

 at see, men Dem. Delte beder jeg Dem at betænke og ikke at 

 skjænde paa Folk, der gjemme mig som en Reliquie. Jeg vo- 

 ver ikke at soge Dem mellem Grev Gramont og alle disse andre 

 Folk, der saa godt holde Dem med Selskab; — alvorligt talt, 

 jeg beklager Dem i Deres Forlegenhed. De vilde have sær- 

 deles godt af al skaffe Dem nogle Timer frie, for at kunne samle 

 Deres Sind .... Eensomhed og Sindets Samling er det eneste 

 Middel mod Deres hovmodige Indbildninger, Deres skaansellose 

 og haanende Kritik, Deres flygtige Ideer, Deres Ulaahnodighed 

 mod Deres Tjenestefolk, Deres Smag for Fornoielser, og mod 

 alle Deres andre Feil. Dette Middel er ypperligt, men det maa 

 ofte fornyes. De er et godt Uhr, men hvis Kjæde er kort, 

 og som man derfor ofte maa trække op." 



') Udg. Amsterd. 1770 in XII p. 16 1- 



