38 



os ligesaameget Godt, idet den vil gjore os Ondt, som den 

 vilde gjore os Ondt, dersom vi havde faaet alle de falske Go- 

 der, som den syntes at skylde os.*) 



To Ting forurolige og bekymre alle Mennesker, som, trætte 

 og ulykkelige ved et Livs Forfængelighed , der kun havde sat 

 jordisk Nydelse og Adspredelse til hoieste Maal, pludselig med 

 Energie ere vendte om og have sogt deres Frelse ad den Vei, som 

 Christendommen viser. Den ene er den ved Langsomheden og 

 Vanskeligheden i at gjore Fremskridt paa Fromhedens og Fuld- 

 kommenhedens Vei opstaaede Frygt for, med sin bedste 

 Villie dog ikke at kunne naae Maalet. I noie Forbindelse her- 



*) Paa Originalen af dette Brev har Keiserinde Marie iheresia med egen 

 Haand tilfoiet: Letlre de M. L. de F. sur les paines (sic!) qui viennent 

 de la part du prochain Uenne Paategning, hvor ubetydelig og i sig selv 

 overflodig den end forekommer, synes dog at være et Vidnesbyrd om, 

 at dette Brev maa have i nogen særegen Grad tiltrukket sig Kejserindens 

 Opmærksomhed. Det er overhovedet interessant at opdage Spor af, hvor- 

 ledes snart denne snart hiin Yttring af en stor og ædel Aand, henstillet 

 uden Tanke om at gjore videre Virkning end paa den enkelte Tilhorer 

 eller Læser, til hvilken den nærmest var rettet, har fundet Indgang langt 

 ud over denne Bestemmalse vg ved atter at optages af Andre har fortsat 

 sit Indtiyk langt ned i Tiden og i vid Omfang. Saaledes erindrer jeg mig 

 at have fundet folgende Yttring af Fenelon udhævet, inden jeg vidste, at 

 den forekom i nærværende Samling (p. 269 [17de Novbr. 1694]") af hans 

 Breve til Grevinde Gramont: „Ofte er det, som vi offre til Gud, ikke det, 

 som han vil. Det, som han meest onsker af os, er det, som vi mindst onske 

 at give ham, og som vi frygte for, al han skal begjere. Det er Tsaak , den 

 elskede, den eneste Son, som han vil, at vi tiden Medlidenhed skulle offre 

 ham. All del Ocrige er Intet i hans Oine." 



Den, der har optegnet disse Ord, er Caroline Pichler i sine Denkwur dig - 

 keilen aus meinem Leben IV. p. 188. Det er ikke usandsynligt, at Caroline 

 Pichler, paa Grund af sin Moders fortrolige Forhold til Keiserinde Maria 

 Theresia — om hvilket sig., foruden Datterens Memoirer, ogsaa Vehse, 

 Gesch. des oslerreichischen Hofs 8. Th. S. 39 f. — kan have kjendt denne 

 Samling af Fenelons Breve som Autographa. Til de anforte Ord foier 

 den tydske Digterinde den Bemærkning, at hun troer at have fundet be- 

 kræftet af Erfaring, „hvorledes , om just ikke alle, saa dog mange Menne- 

 sker tilsendes netop de Lidelser, de Sorger eller Savn, hvilke de tidligere 

 hare frygtet allermeest." 



i 



