om Vinteren og Oversvømmelse om Sommeren forhindret fra at 

 undersoge denne Slette noiere. 



Jernklumpen veiede 21 ii, havde en rund Form, en Længde 

 af 7 Tommer, en Hoide og Bredde af 7 og 5Va Tommer. Over- 

 fladen var stærkt angreben og dækket med Rust, og paa eet 

 Sted fandtes Spor af et jordagligt Mineral, men man kunde ikke 

 bestemme om delte var et ved Rusten til Jernet fæstet Stykke 

 af Slettens Traprullestene, eller om det skulde betragtes som 

 Resten af en steenagtig Masse, der oprindeligen havde omgivet 

 Jernet. Dr. Rinck fandt hele Massens Vægtfylde 7,00 og Vægt- 

 fylden af nogle smaae Brudstykker 7,02. Jeg fandt Vægtfylden 

 af smaae Brudstykker som tilsammen veiede 96,782 Gran = 7,078 

 ved 15° C. 



Jernets Haardhed var saa stor, at man neppe kunde ridse 

 det med Staal, og det lod sig hverken file, eller skjære med 

 Saugen. Ved et Forsog paa at losbryde smaae Stykker til 

 Analysen sprængtes Massen i lo Stykker, efter en Revne, der, 

 som man senere opdagede, allerede tidligere havde gaaet næ- 

 sten igjennem hele Massen. 



Farven paa Jernets friske Brud var graa, Strukturen kor- 

 net, Kornene selv bladede; slebet og polerel lignede det Staal. 

 Ætset med Salpetersyre gav det meget smukke, Widmannstædske 

 Figurer, hvor Mellemrummene imellem de haarde Kyslaller, der 

 modtage Politur, og kun svagt blive angrebne ved den forsle 

 Behandling med Syrer, var mindre end sædvanligt. 



Helder man Syre paa smaae Stykker af delle Meleorjem, 

 udvikler der sig Svovelbrinte og ildelugtende Brint, aldeles som 

 ved slet Slobejern. Der oploses Jern, og et grovl sort Pulver, 

 som bestaaer af smaae Krystaller, bliver i Begyndelsen tilbage, 

 saaledcs at man tydeligen seer, at der er lo Substantser, hvoraf 

 den ene lettere angribes af Syrer, og binder de kryslaliniske Korn, 

 som lindes i stor Mængde, og som vanskeligere angribes af Syren, 

 til en Melalmasse, der allsaa er uligeformigl sammensat. Naar 

 man huler Oplosningen gaae meget rolig for sig, forsvinde 



