45 



sin Side , hvad der passer sig for ham, naar han stoder Dem 

 tilbage; gjor De da ogsaa fra Deres Side det, som De bor, 

 nemlig elske ham, uden al venle paa, at han bevidner Dem 

 sin Kjærlighed.*) Deres Kjærlighed vil svare for hans; Deres 



*) Advarsel mod hiin Stemning, der ikke vil, at den guddommelige Virksom- 

 hed og det guddommelige Ord fremfor Alt skal afspeile sig i Menneskc- 

 aanden som klart Lys og helligt Liv, men kun som Trost og Saligheds- 

 fornemmelse var altid fornoden. „I Protestantismen gjorde allerede den 

 tidligere Pielismus som bekjendt Naadestanden afhængig af en overvæl- 

 dende Folelsesforsikkring omKaaden, hvad der derfor altfor ofte, istedet- 

 for den tilsigtede Glæde og Fred i den hellige Aand, forte til mork Ho- 

 vedhængeri. Thi kun paa de af Gud anordnede, ikke paa selvvalgte, Veie 

 lader Gud sig finde .... Den moderne Folelsescluistendom deler med 

 Pietismen og Herrnhutismen Ligegyldigheden for Lærens ufordunklede 

 Reenhed og Klarhed og med den sidste Mangelen paa alvorlig Villies- 

 overgivelse til Gud; den bcstaaer i en rastlos Jagen efter himmelske For- 

 tiostninger, hvilke den dog ikke naaer og kommer i varig Besiddelse af, 

 fordi den vægrer sig for at opfylde Betingelserne for dens .Modtagelse og 

 Bevarelse, og Gud paa sin Side ikke lader sig spotte. Den aandelige 

 Lyst, som udelukkende bliver s6gt i denne Retning, boer her fredelig 

 sammen med sin TvillingsSster, sandselig Verdenslyst, og af afgjorende 

 seirrig Kamp mod Logn og Synd og alvorlig Fastholden ved den Sandhed 

 og Retfærdighed, der er af Gud, spores kun lidet. Man bliver derved ofte 

 erindret om Hedendommens svælgende Culter, i hvilke lavere og hoiere 

 Lyst blandede sig sammen paa uklar Maade og saedeligcn svækkede Men- 

 nesket. Kun det guddommelige Ords i det randne Folelses- og Sjælekjod 

 skarpt og hensynslost indskjærende Lære kan her grundig helbrede og 

 hjælpe. Paa dette nys skildrede Standpunkt bliver den Fordring, at man 

 skal lade sig noie med den saahaldte nogne, følelsesløse Tro, fuldkommen 

 uforstaaet. Med denne Fordring skal Folelsen ikke overhovedet udeluk- 

 kes fra det religiosc Liv, da den tvertimod vedbliver at være en onsk- 

 værdig Guds Gave, men denne takværdige Tilgift skal ikke gjores til den 

 oprindelige Hovedsag, og den christelige Religions egentlige Væsen ikke 

 soges i Folelsen. Thi det er sikkert, at en Stræben og Sogen efter blot 

 Folelsesopbtjggelse er nieer en Sogen af sig selv end en Sogen af Herren, 

 hvorfor den udelukkende Tragten efter Salighedsfolelsc snarere fortjener 

 at kaldes Selvsyge end Fromhed." S. Evang. Kirchenzcilung, Sepl. 1853. 

 Nr. 71. S. 695. — Til Chaiakteristik af den samme Sindsstemning paa det 

 udelukkende moralske Gebeet (under Betegnelsen af la sensibilile) har 

 blandt Andre Si. Marc-Girardin i sin ypperlige Artikel om Jean Jacque 

 Rousseau i Rev. d. d. m. 1852 givet træffende Bidrag („Voila encore an 

 des traits le plus caractérisliques de la sensibilile: elle est incapable de 

 reconnaitre le devoir, quand le devoir se montre sous la forme d'un em- 

 barras ou d'unc sacrifice, quand il n'est pas accompagné dune emotion 



