4ff 



og opgive Model paa Grund af vort Fald."*) — „Den eneste 

 Brug, man kan gjore afsinePeil, er derfor at lade sig ydmyge 

 af dem i Stilhed. Jeg siger: i Stilhed, thi det er ikke at yd- 

 myge sig, naar det skeer med Harme og Uvillie. Man skal 

 fordomme sine Feil, uden at soge Formildelse af nogen Und- 

 skyldning og betragte sig selv for Gud i denne Beskjæmmel- 

 sens Tilstand, uden Forbiltrelse over sig selv og uden For- 

 tvivlelse, men i Stilhed benytte sin Feil til at lade sig ydmyge. 

 Saaledes drager man af selve Oglen Lægemiddel til at helbrede 

 sig for dens Gift. Det er ikke at være ydmyg, at oprore sig 

 mod Ydmygelsen" (a. St. S. 268 f.J. 



I mange af de Anskuelser, som Fenelon gjor gjældende i 

 disse Breve, vil man finde en stor Lighed med dem, der mode 

 os i Jansenisternes Skrifter, og atter vil man finde disse ind- 

 byrdes i Overeensstemmelse med Beformatorernes Lære, hvori 

 dog baade Qvietister og Jansenister kun saae en fordommelig 

 Hæresie. Hiin Overeensstemmelse er forresten ikke forunderlig, 

 thi Qvietisme og Jansenismc er begge ligesom Protestantismen 

 fremlraadte polemisk mod den Udartning af Christendommens 

 Princip, der lader det Udvortes have Fortrinnet for det Ind- 

 vortes, lader det ene Fornodne blive tilsidesat for en unyttig 

 Mangfoldighed og derved truer med en fuldkommen Uudergravelse 

 af hvad der er Christendommens egentlige og oprindelige Væsen. 

 — lovrigt foler Protestanten sig ogsaa derved tiltalt af disse 

 Breve, at Fenelon ikke blot saa ofte anforer Jesu og Aposller- 



*) Sig. Molinos: Aandelig Veiviser II. 129. 132: „Vilde Du ikke ansee det 

 for latterligt, om et .Menneske i et Væddclob snublede og nu blev liggende 

 og Iamenterede over sit Fald? Kcis Dig, vilde Du sige til ham, spild ikke 

 Tiden og giv Dig til at lobe; thi den, der hurtigen retter sig op og for- 

 folger sit Lob, er som den, der ikke er falden. Dersom Du onsker at naae 

 Fuldkommenhed og den indre Fred, mna Du Da<r o<r Nat være om- 

 gjordet med Gudstillidens Sværd, gjore Brug af dit Kjærlighedsforhold til 

 Gud og af den fuldkomne Vished om Guds Barmhjertighed under alleFeil 

 og Ufuldkommenheder , hvori Du med Forsæt eller af Uagtsomhed gj6r 

 Dig skyldig. Og dersom Du ofte falder, og Du skulde fole Dig modlos, da 

 stræb at opmande Dig og lad Dig ikke ncdslaae." 



