54 



det, som af sig selv hendoer dagligen, kun fremskynde lidet 

 denne Dod, der er en Befrielse; og derefter undslipper man 

 deres Hænder i Guds Skjod, hvor Alt er roligt og uforstyrret." 

 Det er aabenbart, at i dette Brev udtaler sig, ikke sjel- 

 den i de samme Udiryk, den mystiske Anskuelse, som Qvie- 

 tisterne indskjærpede. Men alligevel er det mærkeligt, hvor- 

 ledes Yeneion veed at undgaac hine extreme Conseqvent- 

 ser, hvortil Molinos, Guyon, Malleval o. A. forvildede sig, 

 skjondt det kun er et Haarsbred, som synes at danne Grændse- 

 linien. Man sammenligne Fenelons Yttringer med Molinos's om 

 den fuldkomne Fornægtelse; i hvormange Henseender de stemme 

 overeens, Fenelon vilde dog aldrig have gjort disse Molinos's 

 Ord til sine: „Ikke at tage Hensyn til Noget, ikke at onske 

 Noget, ikke at ville Noget, ikke at gjore nogen Slags Anstræn- 

 gelse, deri bestaaer Sjælens Liv, Hvile og Glæde" (Aandelig 

 Veivis. III, 202) Malleval siger om den fuldkomne Sjæl, at den 

 har det, som den vil, thi den vil kun Gud, som den besidder; 

 Fenelon har sagt det Samme, men Malleval og Guyon udlede 

 deraf, at al Bon bor indskrænke sig til del ene Onske: „Skee 

 dinVillic!" og betragte Brugen af Fader vor i den Udstrækning, 

 hvori Jesus Christus har foredraget den, som Virkningen af en 

 „interesseret Kjærlighed". En saadan Anvendelse vilde Fenelon 

 ikke have tilladt sig at gjore. Med Blikket henvendt paa From- 

 hedens og Kjærlighedens Ideal, har han dog altid Besindighed 

 nok til at mindes den menneskelige Ufuldkommenhed i den 

 reale Verden, til at mindes, at vi her ere endnu paa Pillegrims- 

 vandringen og adskilte fra det himmelske Hjem, hvis Maal staacr 

 som Belonning for den udholdende Trofasthed. Man kan be- 

 breide ham at være inconseqvenl, men denne Inconseqvenls 

 deler han med de hellige Skribenter, der ogsaa opstille Fuld- 

 kommenhedens Ideal i dets overnaturlige Hoihed , og alligevel 

 nedlade sig til at give Forskrifter og Raad , som forudsætte 

 Ufuldkommenheden og Mangelfuldheden ved selv de bedste 

 Menneskers Stræben og Tiisland. 



