_81 



Gandulava, med samme uheldige Udfald, den 7de i Maanedcn 

 Viyakhana (omlr. Marts 518); deres Hærforer flygtede tilligemed 

 de Ryttere, der forbleve tro, til et Fort Arshådå i Arachosien, 

 hvorhen de forfulgtes af Vivåna, som fangede dem der og 

 dræbte dem, og Arachosien underkastede sig. 



En egen Episode danner den Sagartiske Opstand. Sagar- 

 terne eller Asagarta var ifolge Herodot (I. 125) en af de fire 

 Nomade- Stammer, der dvælede i det egenlige Persis, og som 

 (VII. 85) talte persisk Sprog. Deres Dragt var en Mellemting 

 imellem persisk og paktyisk (fra Ost-Iran). De stillede 8000 

 Ryttere til Xerxes' store Hær; de brugte ingen Vaaben undta- 

 gen Dolke, men forte med sig i Kampen fletlede Strikker og 

 Læderremme, som de udslyngede mod Fjenderne, og dem som 

 de paa denne Maade fangede, trak de til sig og dræbte. Blandt 

 disse Nomader optraadte en Sagarter, Chiprantakhma, der ogsaa 

 udgav sig for en Kongeson ikke af den persiske men af den 

 mediske Fyrstefamilie, og paaslod at være en Ælling af Cyaxares 1 

 Slægt. Darius sendte mod ham en persisk og medisk Hær un- 

 der Anforsel af Mederen Takhmaspåda, som slog Chiprantakhma, 

 fangede ham og forte ham til Darius, der straffede ham om- 

 trent ligesaa haardt som han havde gjort ved Mederen Fraortes. 

 Hans Oren og Næse blevne afskaarne, han hudflettedes og 

 holdtes bunden ved Kongens Dur, hvor hele Folket saae ham. 

 Derefter blev han korsfæstet i Arbela i Assyrien. Tiden for 

 denne Opstand angives ikke, men Darius indforer Fortællingen 

 herom umiddelbar efter den om Fraortes, hvis ulykkelige 

 Skjæbne Sagarteren maatte dele. 



Darius havde tilbageerobret Babylon i Efteraaret 519, og 

 var det folgende Foraar brudt op derfra for at betvinge Op- 

 roret i Medien og Persien. Men længe forblev Babylon ikke 

 rolig; thi som Darius fortæller: medens jeg var i Persien og 

 Medien, faldt Babylon anden Gang fra mig; en Armenier ved 

 Navn Arakha, Son af Hardila, fremstod i Landskabet Dubåra i 

 Babylon; han loi og sagde: jeg er Nabukudrachara, Nabunits Son. 



6 



