_87_ 



havde med Perserne at gjore. Denne Folkefortegnelse i Darius' 

 Gravindskrift er saaledes vidtløftigere end de to andre; den 

 synes at skulde give et Billede af den hele Jord fja>rn og nær, 

 hvorover Darius kaldte sig Herre; og derfor afrundes Opregnel- 

 scn af Navnene ved til Slutning at anfore de yderste Folk paa 

 de fire Verdenshjørner. Indenfor disse yderste Folkeslag, næv- 

 nes her lo Folk, som ikke findes i de andre Lister, Sakerne 

 hinsides Havet og Skudra eller Skylherne, imod hvilke Darius 

 forelog sit uheldige Tog 514 f. Chr. Indskriften maa derfor 

 være senere indhugget, og da det er Darius selv som taler i 

 denne, maa delte være skeet for4S5 I. Chr., da han dode efter 

 fulde 36 Aars Regjering. Dersom man kan troe Ktesias, levede 

 Hystaspes endnu den Gang, da Gravhvælvingen var fuldendt; Ihi 

 han skal have villet lade sig hidse op for at besee det færdige 

 Arbeide, men en sort Slange forskrækkede de Mænd som holdt 

 Tougct, saaledes at de slap dette, og Hystaspes knustes i Faldet. 



Det ovrige Indhold af Darius' Indskrifter er i historisk Hen- 

 seende temmelig uvæsenlig; det bestaaer af Formaninger og 

 Opfordringer samt af Bonner til Auramazda, der paakaldes som 

 den, der har skabt Himlen og Jorden, Mennesket og Menneskets 

 Lykke, hvad der udviser den store Konges Fromhed. Paa den 

 anden Side fremlyser den Vigtighed han tillagde sig, af de 

 pragtfulde Titler han bruger; han kalder sig nemlig den store 

 Konge, Kongernes Konge, folkerige Landes Konge, Konge over 

 den store Jord fjærn og nær; og endvidere den eneste Konge 

 over mange, den eneste Hersker over mange. Forresten ind- 

 skrænker Indholdet sig til hans Bygningsarbeider i Persepolis, 

 hvor han har opfort en Del af Kongeborgen. 



Darius' Son og Efterfolgcr Xerxes arvede og brugte Fa- 

 derens Titler, ligesom han ogsaa ordret anvender hans Indled— 

 ningspaakaldelse til Ormazd. Hans lyveaarige Regjering (485-4G5 

 f. Chr.) var langtfra hæderlig; han havde ingen Erobringer eller 

 vundne Slag, hvis Minde han kunde overlevere til Efterverdenen. 

 Hans Indskrifter dreie sig ogsaa fornemmelig om hans og 



