89 



begge tilhore den ældgamle Nord-iranske Gudelære*) hvor de ere 

 underordnede Guddomme , Personificationer af forskjellige Na- 

 turkræfter, Lyset og Vandet. I Tidens Lob synes de at have 

 antaget en mere sandselig Skikkelse, hvorfor ogsaa, efter en 

 Beretning hos Berosus, der er bevaret hos Clemens Alexandrinus, 

 Artaxerxes 111 Ochus forst skal have opstillet en Billedstolte af 

 Anåhita (Afrodite, Anaitis) i Babylon, og anordnet hendes Dyr- 

 kelse rundt omkring i sit Bige; men denne Indskrift fra Suså 

 viser, at hendes Dyrkelse allerede har været saa udbredt under 

 Faderen Artaxerxes II Mnemon, at hun saavel som Mipra kunde 

 stilles jævnsides med Auramazda. Fra dennes Son, den nævnte 

 Artaxerxes Ochus (361—338) haves endelig en Indskrift, som 

 findes i Persopolis, saavel paa den Bygning, der var opfort af 

 Darius og bærer Indskrifter fra hans Son Xerxes og dennes 

 Sonneson Darius den anden, som paa det lige for denne lig- 

 gende Fundament til en anden nu forsvunden Bygning. Denne 

 Indskrift begynder med den alt af Darius og Xerxes brugte 

 Paakaldelse til Ormazd, giver dernæst Kongens Titler paa samme 

 Maade som Faderen Arlaxerxes den andens Indskrift, samt hans 

 Slægtlinie indtil Hystaspes Fader Arshåma; den omtaler dernæst 

 et Bygningsforetagende, og slutler med en Bon til Auramazda 

 og Mipra om deres Beskyttelse. Denne Indskrift ligesom ogsaa 

 Faderens fra Suså adskiller sig fra de ældre Indskrifter ikke 

 blot ved denne Omtale af nye Guder, men ogsaa ved et hoist 

 besynderligt Sprog opfyldt med Barbarismer, der tydeligt vise 

 at begge ere indhugne af en Fremmed, ukjendt med det old- 

 persiske Sprog; og idet en saadan Forhaanelse mod deres Mo- 

 dersmaal laaltes af to paa hinanden folgende Konger, robes 

 derved tillige Akhæmenidernes Udartelse, som ogsaa faa Aar 

 efter Artaxerxes' Dod overlod det af Cyrus samlede og af Darius 

 bevarede Bige som et let Bylte til Alexander den store. 



*) Jfr. Oversigten for 1852, S. 252, 257. 



