HO 



Ilter som saalcdcs ere gaacde over lil at blive Chlorider, ogfindes 

 blandede med det udecomponerede Chlornatrium , ere Kalcium, 

 Barium. Jern, Mangan, Kobber, Bly, Vismuth, Zink, Kobalt, Nikkel, 

 Solv, alle Substantser, hvis Ilter udmærke sig ved en bestemt basisk 

 Charakteer. Der ere nogle Baser, som forekomme i Alminde- 

 lighed i meer eller mindre stor Mængde i Jord- og Steenarterne, 

 men som enten aldeles eller næsten mangle i den vandige Op- 

 losning af del Kogsalt, som har været smeltet med disse. Hertil 

 horer Leerjord og, skjondt i langt mindre Grad Magnesia. Af 

 det forste findes saa lidt i Kogsaltoplosningen, at man har den 

 storste Umage for at opdage det; af Magnesia forekommer vel 

 en storre Mængde i denne Oplosning, men den er ikke destomindrc 

 hoist ubetydelig, sammenlignet med den Mængde Magnesia, som 

 fijides i Steen- og Jordarterne. Vi kunne altsaa i Almindelighed 

 betegne Chlornatriummets Virkning under denne Smeltning saa- 

 ledes, at Natron som den stærkere Base uddriver de svagere 

 Baser af deres Forbindelse med Kiseljord, men disse Basers 

 Tiltrækning til Kiscljorden er meget forskjelligt fra den, de vise 

 mod andre Syrer. Leerjorden, som i sil Forhold til de Syrer, 

 der virke ved Vand, er en svag Base, bindes af Kiseljorden i 

 overordentlig hoi Grad, og Magnesia, der i sine Forhold lil 

 de andre Syrer staaer tilbage for Kalken, bindes ligeledes 

 stærkt af Kiselsyren. Hermed staaer den velbekjendte Erfaring 

 i Forbindelse, at de naturlige Magnesiasilicater ikke let decom- 

 poneres af den atmosphæriske Luft , eller af kulsyreholdigt 

 Vand, medens mange Kalksilicater og navnligen de kalkhol- 

 dende Feldspatharter fuldstændigen forvittre minder den atmos- 

 phæriske Lufts, Vandets og Kulsyrens Indvirkning. Til disse 

 Anomalier, med Hensyn til Kisel%rcns Evne til al binde for- 

 skjelligc Baser, horer nu ogsaa den, al Baryten overalt, hvor 

 ikke tilstedeværende Svovlsyre forhindrer Virkningen, fra Kisel- 

 syren gaaer over (il Chloret, og findes i Oplosningen af Saltet. 

 Man indseer nu let, at den store Mængde af forskjelligc 

 Stoffer, som saaledes, vel i ringe Mængde, men dog med en 



