139 



i meget hoi Grad uden disse Mangler, hvilken Tilstand, beteg- 

 nes med Navnet Imbecillitet — saa vilde det ikke være min- 

 dre urigtigt, i alle Tilfælde at forklare Idiotens hele Tilstand 

 ad den omvendte Vei. Det er klart, at Aandsslovheden og at 

 den mangelfulde Sandse- og Bevægelsesevne hver for sig ere 

 begrundede paa Feil i særskilte Afdelinger af Hjernebygnin- 

 gen. Hiin saavelsom denne kan oprindelig bestaac for sig 

 alene, men ikke mindre hyppigt begge bestaae samtidigt. Lig- 

 ger den medfodte Feil alene i selve Aandsevnernes særegne Or- 

 ganer, da er Imbecilliteten givet; ligger den saavel i dem som 

 i de Ledningsvcie, hvorved Bevidsthed og Vilkaarlighed knyt- 

 tes til Sandse- og Bevægelsesnerverne, da opstaaer hvad 

 Séguin kalder »den profunde Idiotie"; ligger den alene i disse 

 Ledningsvcie, da have vi den Tilstand, der af Séguin ad- 

 skilles som »den superficielle Idiotie". 



I hver af de Hjerneafdelinger, hvortil her sigtes, kan 

 Feilen være meer eller mindre udbredt, hvilket giver sig til- 

 kjende derved, at Idioten undertiden endnu enten kan have 

 bevaret enkelte Evner, saasom Sands for Musik, for Orden 

 og Symmelrie (givende sig tilkjende f. Ex. i en haardnakken 

 Tilhoielighed til at paavirkes ligelig paa begge Sider af Lege- 

 met) — eller, hvad der er endnu langt hyppigere, kan have 

 en enkelt ydre Sands udviklet i en endog hoi Grad, navnlig en- 

 ten Lugten eller Folelsen (givende sig tilkjende i Tilboielighed 

 til at undersijge alle Gjenstande ved at lugte til dem, eller ved 

 en sygelig Folsomhed især paa enkelte Steder af Legemels 

 Overflade), ligesom endelig ogsaa Herredommet over Musklerne 

 kan være bevaret endog ved en i det Hele taget profund Idiotie 

 (som f. Ex. hos Itards Elev.) 



Idiotopdragelsen kan i sine forste Stadier kaldes en Af- 

 rcttelse, navnlig medens den indskrænker sig til at fæste 

 Blikket, idet man soger ligesom at fange det ved sit eget faste 

 Blik, eller til at tæmme de vilde, meningslose Bevægelser ved 

 at anvende et vist Vold og styre dem i en Retning, hvorved 



10 



