192 



og Meddelelser, der vilde komme os til Nytte ved vore frem- 

 tidige Undersogelser. 



Paa den Reise, Comitteen foretog til Moen forat overvære 

 Udgravningen af en af Stenalderens Gravhoie og hvorom 

 Inspecleur Worsaae i forrige Aar har meddelt nærmere Op- 

 lysning, fandt man saaledes, at der paa begge Sider af den 

 Vei, som forer fra Færgestedet Koster ned til Færgebrocn, 

 forekom spredt imellem Gruset og Stenene noget ovenfor 

 Strandbredden ikke blot Flintskærve og Brudstykker af de med 

 særegen Kunstfærdighed afhugne regelmæssige Flintflækker, der 

 tildels synes at have været Urfolkenes Knive , men ogsaa 

 enkelte af de for Kjokkenmoddingerne saa karakteristiske „Flint- 

 knuder" og smaae trekantede „Flintkiler" eller „Flinloxer", saa 

 vi maatte antage at vi her efter al Rimelighed havde Levninger 

 af en eller anden i Nærheden forstyrret Kjokkenmodding for 

 os; men Tiden tillod ikke dengang at forfolge Antydningen 

 videre. 



En lignende Antydning om slige Dyngers Forekomst paa 

 Oen Taasinge findes i de Oplysninger, som nu afdode Pastor 

 Moller til Bregninge i flere Breve til Meddeleren har givet om en i 

 Præstegaardens Have beliggende Hoi, som han havde begyndt 

 at gjennemgrave , for deri at anlægge en Kartoflelkjelder. 

 Hoien, der har omtrent 130 Alen i Omkreds, skal ligge paa 

 et hoit Terrain og hæve sig 10 Alen over dens nærmeste 

 Omgivelser. Ved dens Beliggenhed minder den altsaa ikke 

 om de sædvanlige „Kjokkenmoddinger"; men den angives fra 

 overst til nederst al være sammensat af smaa tynde Lag af 

 Muslinger, der afvexle med Jordlag, som snart erc sortfarvede, 

 som om de vare farvede af Kulslov, snart mere rodlige og af 

 mere leret Udseende, og paa sine Steder tydelig askeblandede, 

 ligesom de ogsaa indeholde Smuler af Trækul. Skallagene 

 ere dog sjelden mere end en Tomme tykke og bestaae forncmlig 

 af Blaamuslinger (Mytilus edulis), sjeldnere af Hjertemuslinger 

 (Cardium edule) ; tydelige Kulbrokker ere fundne imellem 



