196 



af et Dusin Fugleknokler tilhore tvende erkjendelige ossa cora- 

 coidea en And af Storrelse med Anas glacialis. 

 Af Gjenstande, tildannede ved Menneskeliaand, fremkom ialt: 



en 6 Tommer lang Hjortetakspids, paa sædvanlig Maade afhugget 

 og tilslidt i Enderne. 



henved 50 bredere og smalere Flintskjærve, hvoraf flere sær- 

 deles veldannede, og enkelte Flintflækker med Spor af 

 videre Tilhugning; 



to hele af de smaae tresidede Flintkiler (2\" og 3" lange) og 

 en tredie af samme Form med afbrudt Eg, og endelig 



et paa den ene Side halvmaaneformig tilhugget Flintstykke. 



Som vi ovenfor yttrede, har man paa den svenske Side af 

 Kattegattet hidtil forgjæves sogt efter saadanne af Nordens 

 ældste Befolkning efterladle Skaldynger, men der ere Kysterne 

 jo ogsaa af en hel forskjellig Natur fra de danske. I inde- 

 værende Aar synes det imidlertid, som om man i Nærheden 

 af Kullen har fundet Spor af idetmindste meget lignende 

 Mindesmærker, idet man der har opdaget ganske anseelige 

 Skaldynger, som ere sammenbragte ved Menneskeliaand, og i 

 dem Kunslprodukter, der synes at ville henvise disse Dynger« 

 Oprindelse til den fjerneste Oldtid. Uafhængigt af Sporgs- 

 maalet, om de virkelig hidrore fra Stenalderen, fortjene vist- 

 nok disse kullenske Dynger megen Opmærksomhed, da de 

 ville kunne afgive flere Sammenligningspunkter til Oplysning 

 af de forskelligartede Ophobninger af Sodyr- Skaller, som 

 træffes ved vore Kyster, og der er jo allerede i en tidligere 

 Beretning omtalt meget betydelige Opdyngninger af denne Art, 

 hvilke vi hidtil ikke have vovet at sætte i Klasse med „Kjokken- 

 moddingerne" fra Urbefolkningens Tid (see Beretningen om 

 den lange Muslingvold paa Mariagerfjordens Sydside. Vidensk. 

 Selsk. Forhandlinger 1851 S. 202-3). Langt slorre Opmærk- 

 somhed vilde de imidlertid fortjene, skulde de virkelig være 

 fra Stenalderen og skylde den samme almindelige Kullurlilsland 



