205 



udgjort det meste afetSkelet, ikke havde været underkastede samme 

 Behandling-, som Benbrokkerne, og befandt sig i en anden Op- 

 bevaringslilstand, var ved Beskuelsen af dem klart nok; at 

 de havde henligget udækkede paa Overfladen, fremgik endnu 

 af det gronne Planleovertræk, som man bemærkede paa dem; 

 de maae derfor være didbragte paa en anden Maade og til en 

 anden Tid end de ovrige Benlevninger. Ved Tydningen af Skal- 

 dyngernes Oprindelse og Alder synes man altsaa med ikke 

 ringe Foie at kunne sce bort fra disse hole Ben, og ikke mindre 

 kan man det fra de udenfor Dyngerne imellem Stenene i Gjerdet 

 indstukne Jern-Fiskekroge samt fra det paa Jorden indenfor 

 samme Gjerde fundne glasserede Lerkarskaar. Da nu Dyngerne 

 ligge paa et Territorium, der saa bevisligen har været stærkt 

 besogt af Urfolket og hvor delte endogsaa har efterladt sig 

 Gravsteder, og da de fremdeles indeholde saamange fra selve 

 dette Folk hidrorende Stensager, synes unægtelig den i Be- 

 retningen givne Forklaring af Dyngernes Oprindelse for Oie- 

 blikket at være den mest naturlige, og det saameget mere, 

 som det paa den ene Side vil være meget vanskeligt at fore- 

 stille sig, hvorledes hine Gjenstande fra en saa fjern Tid skulde 

 blive indblandede i en langt senere sig opsamlende Dynge af 

 Skaller, og der paa den anden Side ikke synes at være i disse 

 Dynger fundet noget der kunde tyde hen paa en anden og senere 

 Oprindelse. De eneste Gjenstande, hvorpaa der i denne Hen- 

 seende skulde kunne falde nogen Mistanke, maattc være de i 

 Dyngen c. fundne tvende Slibestene; og en noiere Angivelse af 

 disses Beskaffenhed vilde maaskee have bidraget til at fjerne 

 mulige Tvivl. Slibestene og Brudstykker af saadanne ere imid- 

 lertid fundne i flere af vore Kjokkenmoddingcr, og navnlig vil 

 jeg erindre om den lange firsidede Slibesten fra Havelse*}, 

 der nok en hel Del i Formen kunde ligne vore nubrugelige 

 Slibestene, men for hvis Ægthed og Afbenyttelse af Urfolket 



*) Scc Vor Beretning for 1851. S. 7. 



14 



