26 



er taget paa nogle og tresindstyve Graders nordlig Brede. En 

 anden Art QS. Rinkii) er fanget i det åbne Atlanterhav på 

 58—59° n. Br. , og synes saaledes næsten at kunne henregnes 

 til den gronlandske Fauna. S. atlanticus Edw. er, som ovenfor 

 an fort, fra omtrent 40° n. Br. De ovrige ni Arter synes at 

 måtte betragtes som tropiske, og nojagtigere som havende 

 deres Hjæm mellem Linien og den nordlige Vendekreds, hvor- 

 vel to af dem en enkelt Gang ere fangede nogle Grader nord- 

 ligere, og to andre kunne folges indtil 2 — 3 Grader syd for 

 Linien. Af de ni Arter i den frisiske Samling opgaves de otte 

 at være tagne samtidigt på en Plæt, om jeg tor udtrykke mig 

 således, næmlig på 4£° n. Br. og 21° v. Lgd. , hvor Fartqjet 

 rimeligvis er bleven opholdt nogen Tid af Mangel på Vind (et 

 nær Linien meget almindeligt Tilfælde). At så mange Arter ere 

 trufne sammen, turde måske berettige til den Formodning, at 

 Formen Sergestes i dette Nabolag har sit Centralpunkt*), hvor- 

 fra den ligesom udsender sine Straaler i forskjellige Rætninger. 



Til de almindelige Bemærkninger over Slægten Sergesies knyttes i Afhand- 

 lingen Bemærkninger over adskillige af de ovrige til „le tribu des Penéens" Mlln. 

 Edic. henhorendeSlægter; dels for at godtgjore, at disse indbyrdes ere tæmme- 

 lig lost forbundne; dels for at eftervise, at de ere så noie forbundne med Sto- 

 mapodcrnes forste Familie hos Edwards, les Caridoides, at de ikke med Foje 

 synes at kunne adskilles fra disse; og at derfor ikke ubetydelige Modifikationer 

 i Systemet blive tilrådelige. 



Diagnoses iiovaruni specierum. 



i. Sergestes Frisii Kr. 



Cornu frontale prorsus rudirnentarium. Ocnli primo pe- 

 dunculi antennarum superiorum articulo multo breviores, pyri- 

 formes; globulus latior quam longior, a pcdiculo non vulgo 



*) Man tilgive dette Udtryk, indtil et bedre kan aflose det. Iévrigt vil, 

 hvad sælve Sagen angår, et analogt Forhold kunne eftervises hos ikke 

 få Kræbsdyrformer. 



