52 



det vestlige System sig i det Indiske Hav og bevægede sig 

 mod Vest henimod Sydamerica, saa at den vestlige Declination 

 ved det gode Haabs Forbjerg nu er henimod 30°. Ved denne 

 Pols Bevægelse mod Vest har ogsaa den sydlige Inclination i 

 Sydamerika betydelig aftaget. Sandsynligviis har Intensiteten 

 i Europa mærkelig aftaget fra Aar 1600 til vor Tid og tiltaget 

 i det ostlige Siberien, ligeledes aftaget i Sydamerika. Men 

 herom mangle vi desværre Iagttagelser. 



Derefter meddelte Hr. Professor Steensirup som Tillæg 

 til det i forrige Mode Foredragne om Fuglefaunaen forhi- 

 storiske Forhold, at han i disse Dage havde modtaget tvende 

 vigtige Bidrag i denne Retning. — Hr. Proprietær Olsen til 

 Meilgaard havde nemlig indsendt en lille Samling af Knokler, 

 der vare komne frem ved en i videnskabeligt Oicmed for 

 vore Museer foretaget Gravning i Væggen af den derværende 

 store Ostersdynge, og iblandt disse Knokler havde Sleenstrup 

 erkjendt trende Knokler af Tjuren: Tetrao urogallus Linn. — 

 Dernæst havde Universitetsmuseet gjennem Hr. Hofjægermester 

 Caiisen fra Hr. Kammerherre v. Haffner til Eegholm, modtaget 

 nogle faa, men meget kjærkomne, i en Torvemose paa sidst- 

 nævnte Gods opgravede Knokler, iblandt hvilke ogsaa var et 

 Ben af Tjuren, nemlig Ravnenæbsbenet (coracoideum) af en 

 gammel Hane, den forste Levning af denne Fugl, som vi hidtil 

 have faaet fra vore Torvemoser. De ovrige Knokler vare: Brud* 

 stykker af Brystpladen af en yngre Kjærskildpadde (altsaa Mu- 

 seets tredie Individ), venstre Underkjæbe af en Hund, der 

 ligner meget Urindvaanernes Hund, og et Pandeben med Roden 

 af Slæglerne, lilhorende en ældre Form af Geden, Capra. 

 Fugleknoklen blev forevist tilligemed de tilsvarende Knokler 



