65 



manglet Vidnesbyrd, som dog, omtrent paa et eneste nær — 

 den bekiendte af Borgermester Matth. Hansen 1617 opforte (nu 

 Schoustrupske)Gaard paa Amagertorv*) — allerede ere for- 

 svundne. At man i den folgende Halvdcel af dette Aarhundrede 

 bar forladt denne Konges nederlandske Stiil, og begyndt at 

 gaae over til den franske fra Ludvig den XIII. og Ludvig XIV. 

 Tidsalder — derom vidner vel ogsaa kun et eneste Bygnings- 

 værk i Kidbenhavn, men et i sin Art fortrinligt: Charlotten- 

 borg, oprindeligen Gyldenloves Palais, opfort efter 1672. Delte 

 Slots ski5nne Hoved -Facade er og vil altid blive, ikke aliene 

 en Hoved-Prydelse for den ved sin sieldne Storhed og ved de 

 omgivende Bygningers Anseelighed udmærkede Plads, der i et 

 Aarhundrede har været Kiobenhavns Centralpunkt; men det vil 

 tillige være et i Oine faldende Beviis paa, at Architeklurens 

 artistiske Skionhed, Betydning og Virkning ikke ligger allene i 

 en Bygnings Storhed, Pragt, Colonnader og andre udvortes 

 Ornamenter. Charlottenborg har intet af saadant; det har sin 

 oprindelige Form og Simpelhed, sin alvorlige Charakteer i de 

 bruunrode Mure, som hidtil ingen destruerende Slots- eller 

 Stads -Bygmester har vovet at forgribe sig paa; det har sine 

 gode, rene og ædle Forhold, der indtage Oiet, uforstyrrede ved 

 nogen fremmed eller overflodig architektonisk Pynt, og vinde i 

 deres Virkning paa Synet, jo længere de betragtes. Der ligger 

 i Charlottenborg endnu en Mindelse om ældre Tider, om den 

 mere alvorlige Stiil og Charakteer i det 16de og 17de Aar- 

 hundredes Architektur. Det blev imidlertid omtrent det eneste 

 i sin Art i Kiobenhavn: Her fattedes i det attende Aarhundre- 

 des anden Halvdeel en kongelig Bygmester. Christian V., som 

 havde arvet sin Farfaders Interesse og Omsorg for den danske 

 Krigsflaade, var, som i mere andet, Christian IV. uliig deri, at 

 han havde mere Jagtlyst end Byggelyst. 



*) Jvf. Nyt historisk Tidsskrift. V. S. 261-272. 



