71 _ 



ganske fremmed Stiil i Architeklurcn. — Der kunde nævnes en heel 

 Rakke af adelige Hoteller og andre udmærkede Huusbygninger 

 fra Frederik V. Regieringslid, som meer eller mindre dele — eller 

 deelle Fortrin og Mangler med denne Periodes herskende Byg- 

 ningssmag.*) Sammentagne danne de en architektonisk Periode, 

 som egentlig er den sidste, der fremtræder i vor Hovedstad 

 med en afgiort og bestemt Charakteer; og man kan vel sige, 

 at denne i det mindste ved Soliditet og Anseelighed, underliden 

 ogsaa ved gode Proportioner og riglige Rumforhold, boder paa 

 det, som enkelte Bygninger fra hiin Periode savnede i ædlere 

 Simplicitet og en renere Ornamentstiil, og paa det, som de nu 

 fattes i en til vore nærværende Livsforhold ikke altid svarende 

 indvortes Anordning. 



Noget sildigere, under Christian VIL, eiede Danmark i Byg- 

 ningsdirecteur Harsdorff en Architekt, som maaskee havde væ- 

 ret i Stand til at grunde og udvikle en egen og renere Byg- 

 ningssliil, dersom han var fremkommen i en for hans Konst 

 heldigere Periode i Danmark. Men han savnede næsten al Lei- 

 lighed dertil. Begieringen fandt ingen Kræfter at anvende paa 

 den nyttigste offentlige Luxus, naar den bruges paa en rigtig 

 Maade og uden Overilelse: Bygningsluxus; og yderst faa Pri- 

 vate vilde bygge- for noget meer end Fornodenheden og den 

 indre Beqvemmelighed. Den hele Aarrække fra 1770 til 1800 

 er for Architekturens Historie i vor Hovedstad overhovedet 

 fattig- , eller af ringe Betydning og næslen uden Monumenter. 

 Man kan unegtelig vel i de mange Gader, som Ildebranden 1795 

 lagde i Gruus, og iblandt de mange hundrede private Huse, 

 som efter samme opfortes, opdage enkelte, der udmærke sig ved 

 gode Proportioner, ved en mere fremtrædende Form og Stiil i 

 hele Bygningen; eller rettere i dens ydre Decorationer til Gaden. 

 En ved Skionhed udmærket, reen og ædel, eller betydende cha- 



• 



) Adskillige findes historisk omtalte og beskrevne, saavel i Thuras bekiendle 

 Værker, Vitrnvius Danicus og Hafnia hodierna, som af Pontoppidan i D. 

 Atlas II. S. 107. 108. 178. 181. 182. 186. 187, 190. 191. 192. og fl. St. 



