m 



mer. Men et Indtryk af hiemlig Folelse, af national Fortro- 

 lighed med Bygningens Skikkelse og Charakteer modtage vi al- 

 drig. Det bliver altid for os ligesom Billeder af en forsvunden, 

 en fremmed Bygningskonst, som i Stedet for al være tegnede 

 eller malede for at give os en anskuelig Forestilling, i samme 

 Hensigt ere opforte af Steen, og i naturlig Storrelse. — Det kan 

 vel ikke negtes, at Forholdet paa en vis Maade er et lignende 

 med Middelalderens Architeklur, eller den saakaldte „Gothiske" 

 Bygningsstiil. Imidlertid vil dog en almindelig Erfaring lære, 

 at denne Stiil ligger vor æsthetiske Sands, YOr Evne til at mod- 

 tage Indtrykkel af architektoniske Former, langt nærmere, end 

 ved dem, som tilhore den antike Verden. Den „gothiske" Byg- 

 ningsstiil (for at beholde en vedlagen, om endog vilkaarlig, 

 lidet passende Benævnelse) er ligesaa vel en forældet Archi- 

 tektur, som den antike. Men den er dog i det Hele nærmere 

 beslægtet med vor aandelige Sands, og med den æsthetiske Opfat- 

 nings-Evne, hvormed Christendommen i et Aartusinde, giennem 

 de forskiellige Konstarter, har giort os fortrolige. Den antike 

 Harmonie og Symmetrie har, med al sin ædle Idealitet, noget, hvori 

 vort Syn snarere taber sig i Bumforholdenes ydre og sandselige 

 Indtryk. Man kunde sige, at den giver den rene architekto- 

 niske Skionhedsform for megen Magt; den leder os bort fra 

 den Art af aandelig Betragtning, der vækker Bevidstheden om 

 en heelt anden symbolisk Betydning, en til det Overjordiske 

 oploftet Virksomhed af Tanken og Foleisen, som ikke noies 

 med den sandselige Form, hvor ædel, reen og grandios den 

 end kan være; den trænger snarere til saadanne Former, der 

 drage os bort fra Materien, eller giennem dennes Konstskik- 

 kelser og disses ejendommelige Dannelser, hæver os til en mere 

 aandelig Virksomhed, en indvortes StemniVig, hvis Skionheds- 

 folelse er mere poetisk og mere religios, end nogen Betragt- 

 ning af antike Konslværker kan frembringe eller nære. 



De ovenfor antydede architektoniske Indtryk, som i deres 

 Art og Natur, uagtet de udgaae fra rene og ædle Konstformer, 



