103 



lade sig lede og understotte ved nogen Tidssmag eller Mode; 

 og hvor meget han snarere, ved et saadant Foretagende, og 

 ved at fremtræde som selvlært og heterodox Architekt, maatle 

 vente sig Modstand og Hindringer overalt hvor han kom i Be- 

 roring med skolelærte Bygmestere, eller med Auctoritetcr, In- 

 tendantur, og den fornemme Verdens Smag eller Luner. Der 

 maatle en personlig energisk Kraft til at overvinde saadanne 

 Hindringer; men der benovedes ligesaa nodvendigt — ikke saa- 

 meget Talent til at udkaste store Bygningsplaner og stille dem i et 

 glimrende, indtagende Lys, (hvilket sidste Brunius altid har for- 

 smaaet) som en afgiort og umiskiendelig Grundighed og teeh- 

 nisk Dygtighed som Bygmester. Disse Egenskaber har han 

 vidst at erhverve sig og at skaffe almindelig Erkiendelse. Ved 

 dem har han været i Stand til at trodse Tidsaanden og at 

 trænge igiennem med en alvorlig Opposition imod dens cha- 

 rakteerlose Modesmag, dens vandaliske Had imod Middelalde- 

 rens Bygninger, og den lige skammelige og fordærvelige Ode- 

 læggelsessyge, som den har anvendt imod Forfædrenes Værker, 

 hvilke Tidsalderen hadede, fordi deres Fasthed og Varighed 

 var en Conlrast til dens egne Værkers lette Ubetydelighed; 

 eller fordi den folie sig for svag til al efterligne dem. — Den 

 Grundidee, som Bfunius er gaaet ud fra i Alt hvad der horer 

 til Architekturens techniske Side: at Bygge med de varigste 

 Maierialier og med den hoieste Soliditet, uden at tilsidesætte 

 en for Bygherren onskelig Forringelse af Omkostninger ved det 

 strengeste Opsyn, saavel ved Anskaffelse af Materialier, som ved 

 Arbeidets Udforelse og Fremgang, har maaskee været en Ho- 

 vedgrund til den seirende Kraft, hvormed Brunius har over- 

 vundet Hindringer, der vilde have, om ikke reent afskrækket, 

 i det mindste snart lammet en mindre energisk og udholdende 

 Natur. — Jeg kan saaledes gientage en tidligere Yllring: „al 

 der i Prof. Brunius's Bygningsstiil og Bygningsmaade ligger en 

 afgiort Betning mod det Stærke, det Varige og det Charakteri- 

 stiske — og bort fra det Lette, Flygtige, i en Hast opmurede 



