114 



10. Tr. serapica. En anden Race af denne Art forekommer 

 paa Sumatra ved Padang. 



11. A. incisum; ogsaa ved Trankebar, paa Java og ved 

 Singapur. 



13. A. velare; ogsaa ved Batavia og Calcutta. 



14. A. venushun; ogsaa ved Batavia og i China (Schanghai). 

 Ejendommelige for Nikobarernes Fauna blive folgelig kun 



Arterne Nr. 6, 9, 12 og 15. 



Angaaende Faunens Karaktcer synes desuden Folgcnde at 

 være at bemærke. 



1. Ilolge Beretningen om Expeditionen gaaer Insekternes Ud- 

 vikling forst for sig i en mere fremrykket Aars lid ; 

 Maanederne Januar og Februar paa Nikobar-Oerne svare 

 allsaa til den Tid hos os, da Planteverdenen hviler. Det 

 Udbytte, der er gjort af Odonaler, staaer i Samklang 

 hermed. Farverne ere nemlig meget mættede og Vingerne 

 morkt anlobne, ganske som det er Tilfaldet med gamle 

 Exemplarer i Europa. Kun L. asiatica, P. palliata, L. 

 Irivialis og Agr. incisum ere tildeels forhaanden i nyligt 

 udviklede og ikke ganske udfarvede Stykker. 



2. Kun de forst optalte fem Arter ere saadannc, der kunne 

 antages at være istand til at flyve med Kraft og Udholden- 

 hed. Jordbundens uvejsomme Beskaffenhed, Umuligheden 

 af at trænge ind i Skovene og den i Beretningen omtalte 

 Mangel paa aabne og frie Steder have vistnok kunnet lægge 

 uovervindelige Vanskeligheder ivejen for Indsamlingen af 

 de hojt og hurtigt flyvende Aeshna, Gomphus og Cordulia, 

 og Samlingernes fuldstændige Mangel paa disse Former 

 vilde saaledes være meget forklarlig. (\h\ Kjellerup an- 

 giver, at han paa aabne Steder i det Indre har seet tiere 

 prægtige store Former, der floj saa hurtigt og hojt, at det 

 ikke lykkedes ham at fange dem.) 



3. Sammenholdes disse to Punkter, saa vil Oernes Odonal- 

 Fauna være al ansee for rig. For at denne Slutning kunde 



