150 



tringer om Jacobi Brev*') og Johannis Apokalypsis :**) hvorledes 

 kunde dog en saadan Indifferentisme med Hensyn til Drevets 

 kanoniske Anseelse indrommes fra deres Side, der som Schleier- 

 macher blandt Andet loge Anstod af Brevets moralske Indhold***) 

 og overhovedet fandt dette som Lærebrev uværdigt, som Pri- 

 valskrivelse upassende for Apostlen? Ved Forhandlingen om 

 det samme Brev yltrer Credner (Einl. § 185), at Forfatteren til 

 lste Tim. „har efterstræbt sit Maal i ægte paulinsk Aand og 

 har erklæret sig saaledes, som Paulus selv, ved et længere Liv, 

 vilde have erklæret sig." Alligevel maa man dog antage, at 

 Paulus ikke vilde have efterstræbt et christeligt Maal ved Under- 

 sky delse af en fremmed og falsk Autoritet; og hvad den sidste 

 Deel af Credners Paastand angaaer, da staaer dermed i Mod- 

 sigelse den „anstødelige" Yttring, som Credner finder i 1 Tim. 

 2, 14: ''Adåfi oi>% rj/rcttijd-t], ved at antage den fremfort i de 

 ebionitisk-gnostiske Jodechristncs Mening (om Adams Usyndig- 

 hed). Endelig hvor besynderligt lyder det, naar de Wetle, 

 idet han erklærer de kritiske Tvivl om Pastoralbrevenes Ægt- 

 hed, hvilke han selv har foroget, for ikke at være tilstrække- 

 lige til at omstode den ved Aarhundreder helligede Tro paa 

 deres Ægthed, tilfoier: „Desuden kan Talen aldrig være om at 

 vise disse Mindesmærker fra den apostoliske Tid, hvilke (især 

 2det Tim. og Br. til Titus) indeholde meget Paulinsk, ud af 

 Kanon"; — som om dette Kriterium vilde være istand til at 



*) — „Dass ich nieine Meinung darauf stelle, doch ohne jedcrmanns Nach- 

 theil, achte ich sie fur keines Apostels Schiift, und das ist meinc Ursachc. 

 Auf's Erste .... Darum will ich ihn nicht liaben in meiner Bibel in der 

 Zabl der rechten Hauptbiichcr, will aber damit nicmand wehren, dass er 

 ihn setze und hcbe, wie es ihm geliistet" .... 

 *♦) „Endlich halte davon jederman, was ihm sein Geist giebt. Mein Geist 



kann sich in das Buch nicht schicken." 

 ***) Saaledes yttrer Schl. i Anledning af 1 Tim. 1, 10: . . . „Denn von Paulus 

 wissen wir nicht cinmal, dass er die, iibcr welclie er sich als uhergefåhr- 

 licbc Verffihrer am hartesten ereifert ihrer irrigen Meinungen wegen 

 dem Satan iibergeben, viel wenigcr solche, dir nur fiir sich, wie es BCheint, 

 SchiiTbruch gelitten am Glauben." 



