158 



Marcus, Lucas? — Sagnpoesie! Johannes? didaclisk Poesic! 

 Aposllernes Gjerninger? — kirkelig politisk Roman! Romer- 

 brevet? diplomatisk Aktstykke mellem Jode- og Hedningechri- 

 slendom! de lo sidste Capitler ua-gte. Ephesierbrevet? uægte! 

 Philippenserbrevel? uægte. 1 Colossenserne? uægte! Thessaloni- 

 censerne? i det mindste det andet uægte! Timotlieus, Titus, 

 Philemon? Alt uægte! Forsle, andet Petri Brev? uægte! Jo- 

 hannis Breve? uægte, naar Aabenbaringen er ægte. Hebræer- 

 brevet? uægte! Judæ? uægte! Johannis Aabenbaring? ægte! 

 ægte apostolisk, urchristelig o: ægte ebionilisk o: fuld af Had 

 mod Paulus og den paulinske Christendom. Dette var vor bi- 

 belsk-theologiske Skolesæk fra Tiibingen; delte var blevet os 

 til Næring for Aand og Hjerte i den speculalive Kritiks gjæst- 

 milde Huus!" — Baur synes ved den Maade, hvorpaa han har 

 yllret sig i Anledning af saadanne Udbrud af Forfærdelse og 

 Uvillie over hans Kritik, nærmest kun at have opfattet Sagen 

 fra den Side, som om det, man egentlig beklagede, var en For- 

 mindskelse i Omfangen af den hidtil gjældende nytestam. Kanon; 

 og han troer tilslrækkeligen at have afviist den reiste Klage 

 ved Paaberaabelsen af, „at Sandheden bedre vil oses af faa. 

 men paalidelige Kilder, end ved at fastholde Documenter af 

 tvivlsom eller aldeles mistænkelig Oprindelse som ægte og tro- 

 værdige Monumenter om Christendommen i dens sande Skik- 

 kelse." Men ikke her ligger den egentlige Grund til Uvillien 

 mod hans Kritik. End ikke deri er den at soge, at Resultalerne 

 af denne Kritik nodvendig maa fore til Forkastelse af en Mængde 

 dogmatiske Forestillinger, som i Kirken til alle Tider ere blevne 

 antagne for sande. Thi vistnok erklærer Baur sig besjælet „af 

 den Overbeviisning, at Christendommen, ogsaa uden den Masse 

 Dogmer, hvilke man fra gammel Tid slæber med. og som ere 

 eller ville oplosc sig ved den fortsalte Proces, er Aand og Liv; 

 at den forst i sin universelle, fra al Dogmatik befriede Aand, 

 kan blive det Princip, hvorpaa alle Livets sædelige Grundlag 

 hvile;" og vistnok er her allerede Anledning til en Polemik af 



