173 



hadte Skikkelse, deels ved at lillægge sin Hovedaposlel For- 

 kyndelsen af eiendommeligen paulinske Anskuelser Vidnesbyrd 

 om, hvorledes Paulus og den paulinske Lære havde vundet al- 

 mindelig Anerkjendelse til den Tid, da det blev affattet; hvortil 

 endnu kommer den Omstændighed, at Clemcntinernes Forfatter 

 i Simon Magus's Person synes at have villet fremstille ikke ude- 

 lukkende Paulus, men ligesaamegel Repræsentanter for den senere 

 Udvikling af den paulinske Lære, for den ultrapaulinske, hære- 

 tisk-gnostiske Retning."") 



Unægteligen kan man ikke sige, at der efter Pauli Virk- 

 somhed kun gaves Jodechristne, som havde aflagt alt Jode- 

 christeligt, og vare Bekjendere af den paulinske Christendom. 

 Ikke blot i Judæa, men ogsaa i Menighederne udenfor samme 

 gaves der en fra Paulinismen forskjellig Jodechristendom. Men 

 Sporgsmaalet er, om denne overalt viste sig i en saa fjendtlig 

 Opposition mod Paulus, og, forsaavidt det virkelig har været 

 Tilfældet, om der da fra en saadan sildigere efterapostolisk 

 Tids sporadisk fremtrædende Tænkemaade kan sluttes til et 

 fjendtligt Forhold mellem selve Christendommens forste For- 

 kyndere, Jesu ældre Apostle og Paulus; eller om ikke snarere 

 Forholdet i den senere Tid viser sig saadant, at den indskræn- 

 kede Betydning, som den jodechrislelige Antipaulinisme udfol- 

 dede ved Siden af Hedningapostelens og hans Læres vidt ud- 

 bredte og snart almindelige Anseelse, lader slutte til en Over- 

 eensstemmelse i Apostlernes Anskuelser, som nedsatte Diffe- 

 rentspunklerne mellem dem til en Gjenstand af underordnet 

 Viglighed. 



*) „Der Verfasser ersieht sicli als Haiiptgcgner den Vater der Haresien, den 

 Simon — auch desshalb eine ånsscrst passende Walil, weil das Simonia- 

 nisclic System als ein cklcktisrhes, das sicli der ganzen Gnosis conform 

 entvvickelte, am hesten dazu dienen konnle, in ihm die Gnosis uberhaupt 

 zu bestreitcn . . . Der eine Gegner reprascntirte die ganzc Entwickelung." 

 Uhlhoni: Die Homilien und llecognil ionen Gott. 1854 S. 297. 



