183 



hver Læser af Pauli ommeldte Brev, medens andre slotte sig 

 til Combinalioner af hvad der ellers er os bekjendt af den 

 forsle Meningheds og A postlernes Forhold, endogsaa om vi 

 ville see bort fra de Oplysninger, som Apostlemes Gjerninger 

 er istand til at meddele os. Jo flere Aar der vare forlobne 

 fra den Tid, Evangeliet begyndte at prædikes for og antages af 

 Hedningene, desto mindre lader det sig antage, at Jesu aldre 

 Apostler kunde være uvidende om den Virksomhed, som Hed- 

 ningemissionen udfoldede. Allerede længe for den ommeldte 

 Sammenkomst med Paulus i Jerusalem maatte dog Betragtningen 

 over den Velsignelse, som ledsagede Evangeliets Forkyndelse 

 blandt de Uomskaarne, i Forbindelse med stedse dybere Ind- 

 trængen i de af Jesus Christus i Ord og Gjerning udtalede 

 Principer have afholdt Apostlerne fra en saa cras og overtroisk 

 Fanatisme, som udlalede sig i de Jodechrislnes Fordring, der 

 gjorde Optagelse i det chrisLelige Samfund og Adkomst til den 

 evige Salighed afhængig af den rituelle Moselovs Iagttagelse. 

 I andet Tilfælde kunde Afgjorelsen af Sp5rgsmaalet om de 

 Christnes ubetingede Forpligtelse mod denne ikke være bleven 

 udsat saa længe. De Tanker, der — for at gaae ind i den 

 Baurske Anskuelse — i Ap. G. 15, 7—9. ere lagte Petrus i 

 Munden om „hvorledes Gud, Hjertekjenderen, ved at give ogsaa 

 de Troende af Hedenskabet den hellige Aand og rense deres 

 Hjerter ved Troens Kraft til Hellighed havde vidnet om, at han 

 ingen Forskjel gjorde mellem de omskaarne og de uomskaarne 

 Troende," maatte dog, hvad enten de nu virkeligen ere blevne 

 udtalede af Petrus ved den i Ap. G. angivne Ledighed eller 

 ikke, ogsaa have paatrængt sig Jesu Apostler, inden Paulus ud- 

 viklede dem til fuld Klarhed og erhvervede sig sine Medaposl- 

 lers udtrykkelige Billigelse for deres praktiske Anvendelse. 

 •I andet Tilfælde havde de jodiske Apostle, ligeoverfor de stræn- 

 gere judaistiske Christnes Fordring om alle Christnes Forplig- 

 telse til Moselovens Iagttagelse ikke saa villigt rakt Paulus og 

 Barnabas Broderhaand. Dersom de selv havde deelt hine Iy- 



