192 



de i Norge og Sverrig endnu levende Lappestammer og Nor- 

 dens ældsle eller Ur-Befolkning. Betydningen af disse Under- 

 sogelser over Lappernes Grave har man villigen anerkjendt, 

 da de bidrog ikke lidet til at tilveiebringe det til hint Sporgs- 

 maals Droftelse nbdvendige Materiale, hvorved de netop afhjalp et 

 meget folt Savn. Til de tidligere anstillede Undersogelser har 

 Hr. Nordvi nu foiet Undersøgelsen af 6 andre Grave, hvilke 

 han i Sommeren 1853 og 1854 har havt Leilighed til at aabne 

 og udgrave, og det er Beretningen derom jeg, paa egne og 

 Comilteens Vegne, her tillader mig at forelægge Selskabet som 

 et ikke uvæsenligt Tillæg til den forrige Meddelelse. 



„Bcrctniiig 



over de i 1853 og 1854 fortsatte Undersogelser af lappiske 

 hedenske Grave i Omegnen af Mortensnæs. 



21. Ved at undersoge en nær ved Mortensnæs omtrent 

 200 Fod over Havfladen beliggende Steenurd, bestaaende af 

 flade, tynde Steenheller, fandtes i denne at have været anlagt 

 7 Grave, der nu alle vare aabnede og opfyldte af de over 

 Gravkamret værende Dækslene. I en af disse Grave havde 

 jeg tidligere fundet Stykker af et lille Leerkar, og i Haab om 

 at finde Noget i de 6 ikke-undersogte, underkastede jeg disse 

 alle en noiagtig Undersogelse, og fandtes da i den ene af Gra- 

 vene, der kun havde en ringe Hoide over den omgivende Sleen- 

 urd, et Jernredskab. Gravkamret var 2 n 4Al. langt, V/i Al. bredt 

 og 3 4 Al. dybt. Retningen var som sædvanlig fra NV. til SO. 

 Dets Sider og Tverender vare dannede af paa hverandre lagte 

 Stene saaledcs at disse tilsammen dannede en aflang Fiirkant 

 af de anforte Dimensioner. Ved at bortrydde de nedfaldne 

 Stene, opdagedes Jernredskabet, der laae adskilt i mange smaa 

 Stykker, i lige Retning af omtrent % Al. Af Stillingen og 

 Stykkernes Form at domme, har det været et Sværd; der fandtes 

 ved den ovre Ende, som har udgjort Fæstet, nogle Stykker 



