218 



I den lange Aarrække, at Hofmansgave var i Hofmans Be- 

 siddelse var det ved Eierens og hans Families Elskværdighed 

 og store Gjæstfrihed en kjær Station for Naturforskere. Dan- 

 mark har neppe i de sidste halvtredsindstyve Aar havt nogen 

 Naturforsker, som ikke tildeels gjentagne Gange har nydt Gjæst- 

 frihed der, og derfra medbragt velgjorende Erindringer om dets 

 ædle Beboere. Selv ganske unge Dyrkere af Naturvidenskaberne 

 fandt der altid den hjerteligste Modtagelse, og de modtoge ofte 

 Opmuntringer og gavnlige Baad, som ikke bleve uden Frugt. 

 Hofman sluttede sig med Lethed og Varme til de Yngre, i hvem 

 han troede at opdage gode Anlæg, og, da han selv overlevede 

 alle sine jevnaldrende Venner, fandt han i Forbindelsen med 

 flere langt yngre Mænd den samme Tilfredsstillelse som tidli- 

 gere i Omgangen med de Bortkaldte. Hans opmuntrende og 

 vækkende Indflydelse erkjendes af mere end een dansk Viden- 

 skabsdyrker, der nu bevarer hans Minde i taknemmelig Erindring. 



Hofman havde en stor Utilboielighed til at optræde som 

 Forfaller. Skjondt han havde modtaget en grundig litterær 

 Dannelse i Skolen og ved Universitetet, og senere ved sine 

 Reiser havde havt riig Lejlighed til at udvide sine Kundskaber, 

 skjdndl han vedblev at folge Videnskabens Udvikling, hvortil 

 den levende Brevvexling, han vedblev at vedligeholde med en 

 Mængde Lærde, bidrog, og eiede et godt Bibliolhek, maallc 

 han dog paa sit isolerede Opholdssted fole Vanskelighederne 

 ved at fyldestgjore Fordringerne som Skribent. Hornemanns 

 Breve lil ham bære mange Vidnesbyrd om denne hans Utilboie- 

 lighed til Forfattervirksomhed, og kun idelig opfordret af denne 

 Ven lod han sig bevæge til at udgive sine Afhandlinger. I 1818 

 udgav han en Afhandling: De usu Confervarum in oeconomia 

 naluræ, hvori han henledede Opmærksomheden paa den vigtige 

 Indflydelse, en hidtil overseet liden Alge, Oscillatoria chthono- 

 plasles Hofman, havde til al hæve Havbunden i vore Fjorde 

 og paa de flade Kyster, som ere udsalte for Ebbe og Flod. 



