219 



Denne Afhandling blev senere, omarbeidet og foroget, udgivet 

 paa dansk i Vid. Selsk. nalurv. og rnath. Afh. v. 2. 



I Tidsskrift for Naturvidenskaberne skrev lian i 1ste Deel: 

 Erfaringer om Planters pludselige Forekomst, Jivori han forsogte 

 al forsvare Muligheden af en generatio æquivoca. Dette foran- 

 ledigede en litterær Discussion med J. F. Schouw, som udgav 

 sine Modbemærkninger: om den saakaldle generatio æqvivoca, 

 i samme Bind. Hofman svarede i 2det Bind med en Skrivelse 

 til Schouw angaaende de paa det Inddæmmede ved Hofmans- 

 gave fremkomne Planter, hvilken Schouw ledsagede med sine 

 Modbemærkninger. Hofman folie sig ei overbeviist, men skrev 

 endnu i 3die Bind: Bemærkninger om Vegetationen paa del 

 Inddæmmede ved Hofmansgave. Der er nu Ingen, som troer 

 paa generatio æquivoca, men skjondt Hofmans Artikler ikke 

 bevise, hvad han onskede de skulde bevise, vil man dog deri 

 finde en Mængde interessante Iagttagelser, der vise, at Forf. 

 var en aandrig Mand, der havde et aabent Oie for den 

 ham omgivende Natur. I 3die Bind af samme Tidsskrift ind- 

 forte han en Afhandling om de Fiskearter, som findes ved 

 Kysterne af del nordlige Fyen og i Odensefjord. 1 4de Bind 

 skrev han en Nolice om Conferva zonatas Forvandling til Inlu- 

 sionsdyr. Alter her var Forfatteren kommen paa Vildspor, men 

 han beskrev et mærkeligt Phænomen. hvorledes de smaa Kiim- 

 celler, der slippe ud af den brustne Modercelle, bevæge sig 

 med stor Livlighed imellem hverandre, hvorved de faae megen 

 Lighed med Infusionsdyr. Feillagclsen at gjore disse Plante- 

 kiim lil Dyr var undskyldelig paa en Tid, da Antagelsen af 

 formeenllige Overgange fra dot ene Naturrige til del andet 

 var meget almindelig. I 5te Bind gav han Bidrag til Kund- 

 skaben om de fossile Levninger af Forverdenens Dyr og 

 Planter, som findes i Fyen. Han henledede ved denne lille 

 Afhandling Opmærksomheden paa de organiske Levninger, som 

 findes i vor Jordbund, hvorpaa man tidligere havde alt for lidt 

 givet Agt, men som i den allersidste Tid, ved Undersogelser, 



