232 



sted Kirke, at Kong Valdemar den Stores Grav, saa at sige, 

 var den eneste af samtlige disse Grave, der ingensinde forhen 

 havde været aabnet, af hvilken Aarsag den formecntlig ogsaa 

 var den eneste, som havde bevaret den oprindelige Gravskrift. 

 Gravens Dækstene laae nemlig her uforstyrrede i det tætte 

 Kalklag, som fra forst af havde omgivet flere af de andre 

 Grave, men som ved dem oicnsynlig tidligere havde været op- 

 brudt, ligesom ogsaa hele Gravens Indre, navnlig Skelettets 

 fuldkommen urorte Stilling, der frembod en umiskjendelig skarp 

 Modsætning til Skeletternes forrykkede Leie i alle de andre 

 Grave, yderligere maatte bestyrke Rigtigheden af det forste 

 Indtryk, at Kong Valdemars jordiske Levninger her virkelig 

 for forste Gang efter deres Jordfæstelse bleve fremdragne for 

 Lyset. Under hele den paafolgende Undersogelse af Blypladen 

 og sammes Indskrift eller overhovedet under hele Undersogelses- 

 akten i Ringsted Kirke faldt det heller ikke nogen Tilstedeværende 

 ind at yttre mindste Tvivl om Pladens Samtidighed med Kong 

 Valdemars oprindelige Jordefærd.*) Det blev tvertimod strax 

 bemærket (af Professor Velschoio)., at del i Gravskriften om- 

 meldte Castel paa Sprogo fandtes nævnet som et af Kong 

 Valdemars vigtigste Bygningsværker i den samtidige, beromte 



*) Suhms urigtige Formodning (Hist. af Danm. VII. 663), at Kong Valdemar 

 den Stores Grav paa Refoi mationstiden skulde være nedflyttet fra Choret 

 til Skibet samtidig med Hertug Knuds, der siges oprindelig at have været 

 lige for det store Altar, er fremkommet derved, at Snhm har overscet, at 

 den i Midten af det fjortende Aarhundrede affattede Ringstedske Tavle 

 udtrykkelig godtgjor, at haade Knuds, Valdemars, Dronning Sophies og 

 Hertug Christophers Grave ligesaavel dengang, som nu, laae udenfor 

 Choret, og at Knud den Sjettes Grav var den forste Kongegrav indenfor 

 Choret ,,infra valvas", (som Petrus Olai siger „infra valvas chori"). 

 Lmitjebeh Script, rer. Dan. IV, 278-79, Anni. o, jfr. I. 180. Hvis man 

 derfor ikke tor troe, at en Flytning af det ommeldte store Altar har fundet 

 Sted, var det jo muligt, at Knud Lavards Liig tidlig kunde være bleven 

 flyttet ned i Skibet t. E. efter den Aabning af hans Grav, som foretoges 

 allerede 1145 eller 1146 ved Valdemar og Svend (Grathe) vid. Langebek 

 IV. 262, Suhm V. 635-6. 



