240 



Pladens anden Side har forandret disse to Sætninger saaledes, 

 at Valdemar som den hellige Knuds Son var Slavernes forste 

 Betvinger (jeg construerer da „rex Waldemarus, primus (sancti 

 Kanuti filius) Sclavorum potens expugnator"), og at han lyk- 

 keligen betvang Rygerne, og var den Forste, der, efterat have 

 odelagt deres Afgudsbilleder, omvendte dem til Christi Tro 

 („hic Rugianos feliciter expugnavit et ad fidem Christi eosdem 

 primus destructis ydolis converlit'). Ordet lt primus" kommer 

 altsaa, i Overeenstemmelse med < t primus" paa Pladens Bagside, 

 saavel i denne Indskrifts Begyndelse, som paa to andre Steder 

 længere nede i samme, til at tjene til Valdemars Forherligelse, 

 idet han siges at have været den Forste, som betvang Slaverne, 

 som omvendte Rygerne til Christcndommen, og som opbyggede 

 Danevirke og Borgen paa Sprogo af brændte Muursleen; 

 hvorved der tilvisse opnaaes den storst mulige Samklang mel- 

 lem Indskrifterne paa begge Sider. 



Jeg oversætter derfor Indskriften paa Pladens Forside saa- 

 ledes: 



Her ligger de Danskes Konge Valdemar, den hellige 

 Knuds Son, Slavernes forste mægtige Betvinger, det for- 

 trykte Fædrelands udmærkede Befrier, Fredens Gjenopret- 

 ter og Bevarer. Han betvang lykkelig Rygerne og var 

 den Forste, der odelagde deres Afgudsbilleder og omvendte 

 dem til Christi Tro. Han var ogsaa den Forste, der af 

 brændte Muursleen opforte det Værn for hele Riget, som 

 almindelig kaldes Danevirke, og opbyggede en Borg paa 

 Sprogo. Han dode Aar efter Guds Byrd 1182, den 12te 

 Mai, i sin Regjerings 26de Aar. 



Under alle Omstændigheder synes det afgjort vist, at der 

 heller ikke paa denne Side af Pladen er nogensomhelst Tale 

 om (( Waldemarus Primus" eller ^Valdemar den Forste", og at 

 der i det Hele ikke længere med Grund vil kunne indvendes 

 Noget imod Pladens fuldstændige Ægthed og dens Samtidighed 

 med Kong Valdemars oprindelige Gravlægning. Paa denne 



