260 



kommendisz vorder, Paa sledensz Veigne samme Kierckisz forsuar 

 haffuer at fonvaldle, och med dogtige Prester och Deigne, naar 

 de ledig bliffuer at forsorge. Thi haffuer ieg for golt anseet, 

 denne bog for Fienitzlow Kierche at lade giore och forfatte, 

 nummerere, Igiennem drage, och med Accademiens. samt mit 

 eigit Scigel lade forseigle, Och derudi Kierckensz Tilstand, saa- 

 dan som den nu forefindisz at lade Indfore, saavelsom ochsaa 

 Kierckensz thiende, med den aarlig wisse eller uvisse Indkompst, 

 hendisz Inventarium, Ornamenter, och Mangel, samt beholdning 

 och thilslandendisz Gield , lligemaade haffuer ieg, her ochsaa 

 ladet Indfore, nogle visse order, huoreffter Kierckewergerne, 

 Kierckensz Indtegt och Udgifft, Biugning och ellersz i andre maa- 

 der, derisz bestilling angaaende, skall vide sig effter at Rette ctc. 



Fiennidslow Kierckis Biugning. 



Fiennidslow Kiercke, Er biugt paa et themmelig hdyt Sted 

 udi Byen, opmurit aff Kampesteen, Corit udi den Ostere Ende, 

 noget laugere och smalere end Kiercken, Taget offuer Kiercken 

 er aff hul Steen, Mensz offuer Corit er tagt med Blye, Vaaben- 

 huszit er paa den Sondere Side, biugt aff Mursten, och tagt 

 med hulsteen, och er et fielle Lofft deroffuer, Thornit er vid 

 den Vestere ennde, som i gamle dage haffuer werit thuende, 

 som effter gammel saffa, sigisz alt haffue werit Aarszage, at 

 Bischop Absalons Fader, skal haffue boet udi Fiennidtzlou, och 

 der hånd en gang skal verc draget udi Leding, skal hånd haffue 

 befalet hansz frue, som da war Fruclsommclig, at dersom hun 

 innden hånd kom hiem igien fodde en Son, da skulle hun lade 

 sette et Thorn paa Kiercken, Mensz foede hun en Dalter, da 

 skulle hun inngen thorn lade sette, der hun bleff forlost haffde 

 hun Tuende Sonner, som siden uar Bischop Absalon, och Esz- 

 ben Snare, hvorfor hun loed slraxen opbiuge thuende Thorne 

 paa Kiercken hosz huer andre, Der derisz Fader kom til bage, 

 och emoed Kiercken, och saae forne thuende thorne, giorde hånd 

 sig deroffuer stoer forundring huad det skulle haffue at betyde, 



