280 



denne Leilighed saa hyppigen har betjent sig. Som Beviis for, 

 hvor langt de ældre Apostle vare fra at billige Pauli Op- 

 træden, henviser saaledes Hilgenfeld blandt andet til den ældste 

 skriftlige Optegnelse om Jesu Liv, som Apostlen Matthæus skal 

 have forfattet til samme Tid, som Paulus havde at kjæmpe mod 

 saamange Angreb, nemlig i det sjette Decennium af det forste 

 Aarhundrede (Hilgenf. S. 63). Dette Matthæi -Evangelium be- 

 sidde vi nu ikkun i en Bearbejdelse , nemlig det kanoniske 

 Malthæi-Evangelium, der ifolge Hilgenfeld (S. 79) skal være 

 forfattet omtrent A. 80 eft. Chr. Uagtet det nu allerede er 

 vanskeligt at bestemme, hvad flere Theologer og Hilgenfeld 

 selv (i sit Skrift Die Evangelien nach ihrer Enstehung und ge- 

 schichtlichen Bedeutung 1854) have forsogt, nemlig hvilke 

 Bestanddele der have hort til det egentlige Urskrift, og hvilke 

 der ere ejendommelige for Evangeliet i dets senere Bearbej- 

 delse, saaledes som det nu foreligger, og skjondt Kriteriet, der 

 i dette Oiemed anvendes, for en Deel er Udskillelsen af de 

 mere universalistisk -christelige fra de meer particulair-jode- 

 christelige Elementer i det kanoniske Evangeliums Indhold, 

 bliver Hilgenfeld dog ikke staaende derved, men han finder 

 f. Ex. det „vistnok ægte" Udsagn af Jesus om, at han ikke er 

 kommen for at oplose Loven og Propheterne, men for al fuld- 

 komme dem, her (i Matthæi Urskrift) forstærket til, at „Enhver, 

 der oploser et af de mindste Bud og lære*' Menneskene saa- 

 ledes, skal kaldes ringest i Himmerigets Bige"; 5, 19. Ku var 

 der jo Ingen — slutter Hilgenfeld videre — blandt Messiæ Be- 

 kjcndere uden Paulus og dennes Tilhængere, som lærte Lovens 

 Ophævelse; — altsaa er delte polemisk rettet mod Paulus. 

 „Fremdeles" — hedder det videre (Hilgenf. S. 64) — „blive her 

 ikke blot alle Jesu Udsagn meddeelte, som i Ovcreensstemmelse 

 med Gal. 2, 7—9 indskrænke Apostlenes Virksomhed til Jode- 

 dommens Grændser (Matlh. 10, 5. 6. 23 sign. 15, 24. 19, 28. 

 23, 3), men det bliver ogsaa udtrykkeligt forbudt at kaste det 

 Hellige for Hunde og Perler for Sviin (Matth. 7, 6). Denne 



