282 



Apostlen Malthæi, og at de ikke have den Betydning, som den 

 almindeligen antagne Fortolkning giver dem, men ere polemiske 

 Udfald mod Paulus — hvoraf bevises dette undtagen fra Paa- 

 standen om, at Matthæus ligesom hans Medapostle var fast- 

 stivnet i en exclusiv Jodechristendom? — Dog, det Fremskridt, 

 som saaledes den apostoliske Forfatter til Apokalypsen — efter 

 Hilgcnfelds Mening — har gjort fremfor den apostoliske For- 

 faller til det kanoniske Malthæi-Evangeliums Urskrift, skal ikke 

 heller bestaae i videre, end i hiin Anerkjendelse af, at ogsaa 

 Hedninge kunde ved Troen paa Jesus Christus optages i den 

 christelige Menighed. „Thi forresten er det saa langt fra, at 

 Apokalyplikeren ophæver Modsætningen mellem Joder og Hed- 

 ninge i Christenheden, at han tvertimod ret egentlig foreviger 

 den. Forskjellen mellem Joder og Hedninge bestaaer ikke blot 

 i Christi tusindaarige Rige, men vedvarer endogsaa endnu 

 i Guds Riges Fuldendelse (Apok. 20, 8. 21, 24. 25. 22, 2). „Hvil- 

 ken Afstand" — udbryder Hilgenfeld (S. 73) — „fra Apostlen 

 Paulus, der betragler denne Forskjel ophævet allerede ved det 

 christelige Samfund (Gal. 3, 28), end sige i Guds Riges Fuld- 

 endelse, naar Gud vil blive Alt i Alle Cl Cor. 15, 28)!" — 

 Men hvad er dog dette andet end en vilkaarlig Confusion af 

 forskjellige Begreber og en Adskillelse, som har en ganske 

 anden Betydning hos de bibelske Skribenter selv. Thi naar 

 Johannes Apokalyptikeren siges at „forevige" Modsætningen af 

 Joder og Hedninge, fordi han betragter de Christne selv i 

 Fuldendelsens Rige som Guds Israel, som Guds udvalgte Folk 

 etc. , da har jo Paulus aldeles gjort det Samme; thi ogsaa for 

 ham (s. Gal. 6, 16. Rom. 2, 28. 29. sign. Cap. 11) er Christen- 

 dommen Fuldendelsen af det israelitiske Theokratie, de Christne 

 de sande, ægte Joder, medens de Vantroe, de som ikke i Jesus 

 ville erkjende Christus, Guds Son, Verdens Frelser, hvadenten 

 de ere omskaarne i Kjodet eller ikke, hore under Kategorien af 

 Hedninge og Uomskaarne. 



Resultatet af Hilgcnfelds Betragtninger over Differcnlsen 



