300 



indtil det Moment, da den store Hedningapostel optræder i 

 Rom, Hedenskabets Midtpunkt (S. 374); men han mener, at 

 det Forsvar, som Baumgarten har fort for denne Betragtning af 

 Ap. G., vil aldeles forfeile sin Virkning, hvorfor han selv har 

 sogt at begrunde det paa en anden Maade. Dette har ogsaa 

 Lekebusch udfort paa en i det Hele meget tilfredsstillende 

 Maade, og hans Skrift over Ap. G. horer baade ved Indhold og 

 Fremstilling til de fortrinligste Frembringelser af de sidste Aars 

 theologiske Literatur. 



Med Rette bemærker den sidstnævnte Forfatter, at det ikke 

 synes at være noget gunstigt Prognostikon for Betragtningen af 

 Ap. G. som et Tendentsskrift, at de, der forsvare denne Anskuelse, 

 fjerne sig saa meget fra hinanden i Angivelsen af Forfatterens 

 Tendents, at, medens Schneckenburger gjor Forf. til en Pauliner 

 og underlægger ham den Hensigt, at ville skrive en Apologic 

 for Paulus, stille Båur, Schicegler og Zeller ham mellem det 

 paulinske og. antipaulinske Parti med conciliaiorisk Hensigt, og 

 endelig skyder Bruno Bauer „den contrarevolutionaire" Skribent 

 over paa jodechristelig Side. I disse tre Anskuelser ere saa- 

 ledes alle mulige Forskjelligheder af den dogmatiske Opfattelse re- 

 præsenterede. Man maa nu indromme, at det ved et historisk 

 Skrift ofte kan være meget vanskeligt at kjende, hvilken har 

 været dets Forfatters specielle Hensigt, — som det da over- 

 hovedet er vanskeligt at skrive „Historie" efter et bestemt 

 Synspunkt. Men et Partiskrift, især et saadant, som omdanner 

 det historiske Stof frit efter sin Tendents — saaledes som det 

 her forudsættes om Forfatteren til Ap. G. — maa dog være 

 forfattet saaledes, at dets Hensigt træder klart frem i det Mindste 

 saaledes, at man ikke kan fore det tilbage til modsatte Hen- 

 sigter. Dersom nu Ap. G. er et udpræget Tendentsskrift, hvor- 

 ledes kan det da blive muligt, at Nogle deri finde en paulinsk, 

 Andre en antipaulinsk Hensigt? Skulde dette ikke snarere fore 

 til at slaae ind paa et andet Spor og at betragte vort Skrift 

 under et andet Synspunkt? 



