303 



atter Plads for den sædvanlige Skrivemaade. uden at Sammen- 

 hængen i mindste Maadc forstyrres derved. Endelig hedder det 

 i Begyndelsen af 27de Cap: „Men da det var besluttet, at vi 

 skulde seile derfra til Italien" (LQg åé ixgiOtj tov ånon'kilv 

 qfiag elg xr^v ^tcaXlav) etc, og heller ikke nu forbliver „Vi" til 

 Bogens Ende, men forstummer atter, efterat det har ledsaget 

 Apostlen 28, 16 til Rom. 



Fra Irenæi Tider indtil den nyere Tid tog man — som 

 sagt — ikke i Betænkning at ansee denne Pauli Ledsager, som 

 her omtaler sig i fdrsle Person Plur. for identisk med Forf. til 

 Ap. G. Men i den nyeste Tid troede man saavel i den ufor- 

 beredte Indtrædelse af hiint „Fi"* ;: ") som forresten i Apostel- 

 historiens Beskaffenhed at finde Grund nok lil at tvivle paa 

 denne den naturligste Forklaring og kom paa den Tanke, at 

 Forfatteren, ligesom han vel overhovedet havde sammensat sit 

 Værk af forefundne skriftlige Materialier, saaledes ogsaa ordret 

 havde optaget Fz'partierne af en Reiseberetning fra en af Pauli 

 daværende Ledsagere. Den Forste, som udtaler denne For- 

 modning var Konigsmann i et Program 1798. Men forst ved 

 Schleiermacher fik dog denne Anskuelse en videre Udbredelse. 

 Denne Theolog sogte allerede i sit Værk Uber die Schriften 

 des Lucas 1817 at gjore gjældende , hvorledes Forfatteren til 

 det tredie Evangelium havde benyttet adspredte, skriftlige Op- 

 tegnelser af mindre Omfang, hvilke han havde forefundet, og 

 hvorledes nu hans egentlige Virksomhed havde bestaaet i at 

 samle disse Materialier og bringe dem i behorig Orden. Senere 

 forsvarede Schleiermacher den samme Paastand med Hensyn til 

 Lacas's Fremgangsmaade i Ap. G. (Vorlesungen uber das M. T., 

 udgivne af G. Wolde 1845). Blandt de Documenter, som For- 



*) Man fandt det meget unaturligt, at En, som skrev ud af personligErindring 

 skulde saa ganske taust indføre sig selv , trække sig tilbage og atter ind- 

 fore sig, uden med et Ord at angive, at og hvorledes han kom i Forbin- 

 delse med de handlende Personer og atter adskiltes fra dem. S. Zeller 

 1851 S. 36 ff. 



