304 



falteren til Ap. G. skulde have brugt, horte da ogsaa „en Rcise- 

 journal, som var bleven skrevet umiddelbart efter Reisens Til- 

 endebringelse, da Ap. G. endnu var i friskeste Minde." Hvor- 

 meget Bifald denne Hypolhese, udviklet med Schleiermachers 

 sædvanlige Skarpsindighed, end vandt, blev den dog betydeligen 

 modificeret ved de Welle, Bleek o. A., der ligesom tidligere 

 Eichhom, fandt i hele Apostelhistorien den samme Stiil, samme 

 Maneer, samme Methode herskende, som maatte vidne om, at 

 dens Udgiver ikke havde ladet det beroe med en blot ord- 

 ret Optagelse af udvortes Sammenforing af de forefundne Ma- 

 terialier. Derimod vendte Schwanbeck i sit Skrift Uber die 

 Quellen der Schriften des Lucas 1847, tilbage til Schleier- 

 machers Anskuelse, med den Forskjel, at han i den sidste Deel, 

 hvor et Oievidne taler, ansaae dette for at være — ikke, som 

 Schleiermacher^er tilboielig til at antage, Timolheus, men — Silas. 

 Schwanbeck forsogte ogsaa nærmere at paapege de Kilde- 

 skrifter, hvoraf Forf. til Ap. G. „væsentlig som Compilalor" 

 havde sammensat sit Værk (en Biographie af Petrus — et rhe- 

 torisk Arbeide over Slephani Dod — en Biographie af Barnabas 

 etc. og endelig de ovennævnte Memoirer af Silas). 



Omvendt deelle Meyerhoff QUber den Zweck, die Quellen 

 und den Verfasser der Ap. G. — forudskikket hans Einleitung 

 in die Petrinischen Schriften, 483-3) Schl 's Formodning om, at 

 Fortælleren i Fastykkerne har været Timolheus, medens han 

 derimod aldeles afviger fra ham ved Antagelsen af, at det hele 

 Skrift paa Grund af dets Anlæg, indre Sammenhæng, Stiil og 

 Fremstilling kun kan betragtes som een Forfatters Værk, der 

 aldeles ikke slavisk havde benyttet sine mundtlige og skriftlige 

 Kilder." Som denne Forfatter vil Meyerhoff have Timolheus 

 betragtet. Med Meyerhoff og Eichhom stemte Credner (Einl. 

 § 59, § 107) overeens i at eftervise, hvorledes den Lighed, 

 som overalt viste sig i Apostelhistoriens Udiryk og Plan hæv- 

 dede den som et Skrift, hvor Forf. var gaaet selvstændig til- 

 værks. 





