310 



Men for at imodegaae den Paastancl, med hvilken vi her 

 nærmest have at gjore, nemlig at Beretninger om underfulde 

 Begivenheder enten grunde sig i bevidst Svig og bedragerisk 

 Hensigt eller maae hidrore fra Personer, som levede i Tid og 

 Rum fjernt fra den Tid og det Sted, hvor de skulle have tildraget 

 sig — da ville vi her blot bemærke, hvorledes Beretningerne i 

 Apostl. Gjern, om Apostlenes og navnlig Pauli underfulde Virk- 

 somhed bekræftes ved denne sidstnævnte Apostels egne Breve. 

 Denne Apostels subjective Redelighed og Sanddruhed drages jo 

 ikke i Tvivl af de ovennævnte Skribenter, som forkaste Ap. G. 

 som historisk Skrift. Alligevel taler denne Apostel gjentagne 

 Gange i sine Breve om overordentlige Kræfter, Mirakler og 

 Tegn som henhorende til den sædvanlige Kreds af Livserfa- 

 ringer. Hvor ofte forsikkrer han i sine Breve, at ikke Menne- 

 skevillie, men Guds underfulde Aabenbaring har gjort ham til 

 Apostel! Han gjentager ikke blot Opregningen af en Mængde 

 Trængsler og Ulykker, hvorfra kun Guds Forsyn har udrevet 

 sit udvalgte Redskab 2 Cor. 6, 4-9. 11, 23-28: men han 

 taler udtrykkelig om Tegn og Under og kraftige Gjerninger, 

 som Gud og Christus ved ham havde ladet udfore. I 2 Cor. 

 12, il f. skriver han: „Jeg er ikke ringere end de meget hoie 

 Apostle, oinendogsaa jeg er Intet. En Apostels Tegn ere jo 

 fuldbyrdede iblandt Eder ved Tegn og Under og kraftige Gjer- 

 ninger"; smlgn. Rom. 15, 18. 19: „Thi jeg vil ikke fordriste 

 mig til at tale om Noget, som Christus ikke har udrettet ved 

 mig til Hedningenes Lydighed, ved Ord og Handling, ved 

 Tegns og Undergjerningers Kraft etc."; 1 Thess. 1, 5. 1 Cor. 

 2, 14. Han taler om forskjellige Yttringer af underfulde Kræf- 

 ter, der vare tildeelte de chrislelige Menigheder som Kjends- 

 gjerninger, hvorom de Christne havde selv gjort Erfaringer 

 (1 Cor. 12. 8 — 10: "/nolaiinTie laijdmv, sreoyi^ictra dvptifjmav, 

 Trooffr/tfia, yévq ylojcacor, f-ofiTjvein y?.w<j(ro)r, sign. V. 28. 29). 

 Han taler om den underfulde Glossolalie, at han besidder denne 

 Gave fremfor Andre (1 Cor. 14, 18), skjondt han ved samme 



