323 



at den gjorde dem mere behagelige for Gud. Men denne Me- 

 ning var jo nclop Tilbagefaldet i det gamle Jodedoms Vildfa- 

 relse. Denne Mening fandt sin Understoltelse ikke blot i de 

 judaisliske Christnes ivrige Bestræbelser for at paanode alle 

 Christne Iagttagelsen af Moselovens Forskrifter, men den kunde 

 ogsaa bestyrkes ved billigere og forstandigere Jodechristnes 

 Adfærd, naar de som f. Ex. Petrus i Antiochien viste en Van- 

 kelmod, som lod deres Tilsidesættelse af Moselovens rituelle 

 Forskrifter faae Udseende af en i sig selv utilladelig Frihed. Her- 

 imod var det, at Paulus saa kraftigen tog til Gjenmælu; og 

 netop da hans Breve ere retlede til Hedninge- C kristne, som 

 meer eller mindre stode under hine judaisliske Ivreres Paavirk- 

 ning, maa en stor Deel af deres Indhold netop gjdre Relfær- 

 diggjorelsen udelukkende af Tro og ikke af nogen Slags Værk- 

 hellighed til et Hovedpunkt. Jo mere der bag hiin formeenl- 

 lige Ærefrygt for Mosaismens Institutioner skjulte sig alle Slags 

 urene Moliver (2 Cor. II, 14 ff. Gal. 6, 12 etc), desto natur- 

 ligere var den Hæflighed og Uskaansomhed, som Apostlen viste 

 imod dem (Gal. 5, 12. Philipp. 3, 2 etc.). Denne Polemik maatte 

 da af hans Modstandere nodvendigen blive udlagt som Fiend- 

 skab og Foragt mod Moses og den mosaiske Lov, en Betragt- 

 ning 1 , som de udbredte og vidste at gjore gjældende selv hos 

 de Christne i Jerusalem (Ap. G. 21, 21). Af Pauli ovenfor an- 

 forte Yttringer om Moses og det GI. Testamente overhovedet 

 er det klart, hvor uretfærdig denne Beskyldning var. Men 

 netop deri laac ogsaa en Opfordring for Paulus til at vise et 

 Hensyn mod Joderne og det Gamle Testamentes Institutioner, 

 som kunde fjerne en saadan Anklage, hvor ikke en saadan 

 Læmpelse kom i Strid med hoiere Pligter. Den Apostel, der i 

 sine Breve har vidnet om sig selv: „Jeg var som en Jodc for 

 Joderne, for at jeg kunde vinde Joder, for dem, som vare un- 

 der Loven, som om jeg var under Loven (skjondt jeg ikke selv 

 rr under Loven), for at jeg kunde vinde dem, som ere under 

 Loven; for dem, der ikke have Loven, var jeg som uden Lov 



21* 



