325 



Ligeledes læse vi 20, 16: „Han ilede, for om muligt al være 

 i Jerusalem Pintsedagene"; — og endelig 20, 6, hvorledes han 

 forblev i Philippi under Paaskefesten og forst efter denne sei- 

 lede til Troas. Men hvad det forste Sted angaaer, da savnes 

 de anforte Ord hos endeel kritiske Vidner, hvorfor ogsaa Lach- 

 mann og Tischendorf i deres Udgaver af N. T. have udeladt dem 

 og anseet dem for en Glosse til Forklaring af dvafidg i V. 22. 

 Men enten disse Ord blive staaende i Texten eller ei, kan dog 

 Forfatteren til Ap. G. neppe have lagt nogen Vægt paa denne 

 Reises Betydning, siden han meddeler Beretningen derom i 

 folgende Korthed: „Han foer da bort fra Ephesus, kom (il 

 Cæsarea, drog op [til Jerusalem], hilsede paa Menigheden og 

 drog ned til Anliochien (dvafidg xal doiTaadpsvog i^v ixxAtjciav 

 xcaéfit] sig Avzi6%siav)', saa at egentlig ikke Jerusalem, men 

 Antiochien sættes som Reisens Maal. Hvad angaaer Stedet i 

 Ap. G. 20, 6, da anfores der ikke udlrykkeligen, at Paulus 

 netop opholdt sig i Philippi for at tilbringe Paaskefeslen i Stil- 

 hed. Men, om vi endogsaa lade alle tre Steder gjælde som 

 Beviser for, at Paulus har iagttaget jodiske Fester, da er det — 

 tre Steder i Beretningen om Tildragelser af Pauli Liv i et Tids- 

 rum af over tyve Aar. Altsaa langtfra, at der i Ap. G. findes 

 Bekræftelse paa, at Paulus ideligen eller hyppigt iagttog jodi- 

 ske Fester, saaledes som den ovenfor meddeelte Opregning 

 antyder, findes der kun Beviis for, at Paulus enkelte Gange 

 iagttog jodiske Fester. 



Som Beviis for Pauli jodiske Privataskese anfores Ap. G. 

 18, 18, hvor der findes meddeelt folgende Nolize : „Fra Corinth 

 seilede Paulus til Syrien og med ham Priscilla og Aqvilas 

 (xtiQclfjiei'og xr\v x£(fahrjv sl%s ydq svxtjv)) efterat han havde 

 raget sit Hoved; thi han havde gjort et Lofte." Det er 

 imidlertid et endnu (s. Commentarr. til dette Sted.) uafgjort 

 Sporgsmaal, om den Person, der siges at have overtaget 

 og indlost det omtalte Lofte, skal være Paulus eller Aqvilas. 

 Ordstillingen taler for Meningen om, at det er den Sidstnævnte. 



