338 



for selve den christelige Kirke, skulde til Opnaaelse af denne 

 Hensigt have tilladt sig ikke blot at fortie, hvad der kunde for- 

 raade Tilstedeværelsen af en saadan Uenighed, men vilkaarligen 

 at omdanne de historiske Kjendsgjerninger — og nu dog paa 

 en saa naiv Mande robet Tingenes sande Sammenhæng ved al 

 lade „mange Tusinder af troende Joder" vise sig indtagne mod 

 Paulus og forraade en ikke ringe Grad af Forbiltrelse mod 

 denne Apostel! Del har vakt selv Bmirs Forundring, „hvor- 

 ledes en Skribent, der hidtil har gjort sig al Umage for saa- 

 meget som muligt at skjule Apostlens sande Forhold til de jo- 

 diske Christne, her netop i en Sammenhæng, hvor Sagen maatte 

 have saa stor praktisk Betydning, paa eengang kunde træde 

 frem med den utilhyllede, nogne Sandhed." 



Der gives endnu en Mængde Kjendsgjerninger, som for- 

 tælles i Ap. G., mod hvis historiske Rigtighed der er reist 

 Tvivl. Alan vil hos Lekebusch, Lechler, Meyer (Exeget. Hdb. 

 1855, 2te Aufi.) o. A. kunne finde nærmere Oplysning og til- 

 deels Gjendrivelse af de fremsatte Indvendinger. Men man vil 

 forresten kun vise Sandheden, den christelige Apologelik og 

 Apostelhistoriens Authenthie en daarlig Tjeneste ved at ville 

 nægte eller ved vilkaarlige Combinationer soge at fjerne enhver 

 Afvigelse, enhver Unoiagtighed, enhver Anachronisme, som man 

 ved Sammenligning med andre historiske Mindesmærker og 

 navnlig med de paulinske Breve er istand til at finde i Ap. G. 

 Det vil være tilstrækkeligt for delte Værks historiske og kano- 

 niske Betydning at godtgjore, hvorledes hine Ufuldkommenheder 

 ikke ere istand til at node os til at hensætte Bogens Affattelse 

 til en efterapostolisk Tid eller frakjende det en Forfatter, som 

 har været Pauli Ledsager paa endeel af Apostlens Reiser. 

 Allerede den fuldkomne Mangel i Ap. G. paa Henviisning til de 

 paulinske Breve og de enkelte Uoverensstemmelser, som findes 

 mellem disse og Beretningerne i hiint Vark, udelukke Tanken 

 om Apostelhistoricns Affattelse til den Tid, hvor Baur og Zeller 

 ville have den henfort (HO— 130 efter Chrj. Hvilket rigt Stof 



