343 



det er klart af hiin Notits, al Ap. G. ikke er forfattet for A. 

 64, i hvilkel Aar Paulus maaskee endte sit Liv under den ne- 

 roniske Christenforfdlgelse. Flere Antydninger synes at under- 

 stotte den Mening, at Ap. G. kan være bleven skrevet henved 

 Aaret 70 efter Chr.*). Til denne Tid var Paulus i ethvert Til- 

 fælde, eller den almindelige Tradition, ikke længere ilive; og 

 man kan, at slutte efter almindelige Forhold, være berettiget til 

 med Lekebusch (a. St. 417) at antage, at en Pauli Ledsager 

 lige saalidt folie sig tilskyndet til at skrive Apostlens Historie, 

 medens denne endnu levede, som Jesu Disciple i Christi Leve- 

 tid tænkte paa at optegne skriftligen deres Mesters Historie. 



Fremdeles kunne vi ikke give Thiersch Medhold, naar han 

 (S. 177) siger, at Forf. til Ap. G. er „ganske gaaet ind i Pauli 

 Tænkemaade' 1 , dersom Meningen af denne Yltring skal udstrækkes 

 videre, end til Hensigten af en Fremstilling, som, motiveret ved 

 al see paa den ene Side jodiske Christnes oprigtige Fromhed 

 cg paa den anden Side deres Fordomme mod Paulus, skulde 

 gaae ud paa at vise, hvor ugrundede de sidste vare ved en 

 sanddru Skildring af Paulus, hans Virksomhed for Evangeliets 

 Udbredelse og hans Adfærd i Forhold til Jodedommen. Thi, 

 om vi endogsaa ere langtfra al dele den ugunstige Dom, som 

 Mange **) have fældet om Ap. G., idet de ikke have taget tilstræk- 



*) Man see de Oplysninger, som findes i de ovenfor nævnte Skrifter og i 

 Commentt. og Indll. til det N. T. 

 **) S.Reuss anf. Skr. S. 199: „Das eigentlich theologische (evangelische) Ele- 

 ment des Buches, so weit es in den eingestreuten Reden enthalten, istein 

 sehr diirftiges: thut Busse und glaubt an Jesum zur Vergebung der Sun- 

 den (2, 38. 3, 19. 5, 31. 8, 22 etc.) ohne nåhere Erklårung. Der Begriff 

 des Glaubens erschopft sich in Hoffnung und Bekenntniss (6, 7. 15, 11); 

 dieSiindenvergebung ist eineAbwaschung oder Ausloschung (3,19. 22,16) 

 durcbs Blut Christi (20, 28) und im Hathe Gottcs vorausbeschlossen (2, 23. 

 3, 18. 17, 3 u. s. w.), aber iiber die Nothwendigkeit des Todes Jesu und 

 das Verhaltniss desselben zur Sundenvergebung, so wie iiber die subjee- 

 tive Aneignung letztcrer, nirgends ein Wort" [_?]. Das Gesetz hat keinen 

 absoluten Werht, wohl aber einen relativen: es hiesse Gott versuchen, 

 wenn man es den Heidcn auflegtc (15, 10); es wåre eine Apostasic, w.enn 



