350 



Munden og Lemmerne. Slægtsbegrebet Niphargus findes saa- 

 ledes her paa det nojagtigste udtrykt i en ny, ved Habitus, 

 Storrelse og Findested mærkeligt afvigende Art. 



De lo Niphargus Arter ville kunne skjelnes saaledes: 



1. Niphargus stygius. 



Vidensk. Selsk. Skr. V. R. Nalurv. og malk. 

 Afd. II. B. Tab. III. 



Dorso simplici: epimeris anteriori- 

 bus segmenta sua altitudine subæquan- 

 tibus : segmento nono omnium altis- 

 simo. — Long. 5-7 lin. 



2. Niphargus aquilex. 



S. vedfojede Træsnit. 



Dorso carinato: epimeris omnibus 

 scgmenlis suis inferioribus altitudine: 

 segmento octavo, nono decimoque alti- 

 tudine siibÆqualibus. — Long. 3-4 lin. 

 Da begge Arter, som allerede an- 

 fort, stemme noje overeens med Und- 

 tagelse af de Forskjelligheder, som ligge 

 i Segmenternes og Epimerernes Omrids 

 og indbyrdes Storrelsesforhold, men 

 disse bedst oplyses ved den her med- 

 deelte Afbildning og Sammenligninger 

 mellem denne og den tidlige af N. 

 stygius, vil en udførligere Beskrivelse 

 være overflodig. 



Det Gaadefulde i en saa ejendom- 

 melig Dyreforms pludselige Forekomst 

 i et Land, hvis Fauna saa længe og 

 saa nojagtigt har været undersogt, ligesom de særegne Omstæn- 

 digheder, der have ledsaget den og som af flere engelske Na- 

 turforskere sæltes i Forbindelse med formodede ejendommelige 

 geognosliske Forhold i Egnen ved Maidenhead, ville vel neppe 



