— 42 — 



använda verktyg, lära känna den verkliga betydelsen af de lika- 

 dana former, som hos oss förvarats i jorden, från en vidt af- 

 lä°sen forntid. Man framlade, stycke för stycke, verktyg af 

 sten, djurben och andra hårda ämnen, tillhöriga vilda folk från 

 de mest skilda verldens delar: Norra Amerika, Terra del Fuego, 

 Söderhafsöarna och andra länder, der ännu vilda stammar bo; 

 och bredvid dessa verktyg lade man fullkomligt likadana, upp- 

 gräfda ur jorden hos oss, i synnerhet i landets sydligaste trakter. 



Man gick ännu längre: man skiljde studium af dessa forn- 

 saker från historien, dit de förr räknats, men utom hvars gränser 

 de lågo, till naturforskningen, dit de i sjelfva verket hörde, och 

 man föreslog till och med att för deras grundliga studium bilda 

 en ny vetenskapsgren inom naturforskningens område under namn 

 af Comparativ Ethnograji — likväl icke så, som skulle den 

 ena nu lefvande folkslammen jemföras med den andra, utan så, 

 att den method skulle följas, som Ccvier användt i sina Re- 

 cherches sur les Ossemens fossiles, genom att jemföra de efter 

 bortgångna slägten i jorden funna qvarlåtenskap, med liknande 

 verktyg, som ännu någonstädes på jorden begagnas af ännu lef- 

 vande och verkande folk. 



Grunddragen för en sådan vetenskapsgren finnas införda i 

 Litteratur-Tidningen: Studier, Kritiker och Notiser för '1844 

 sid. 151. 



Dessa nya åsigter, likasom allt nytt och oväntadt, bestriddes 

 visserligen i början; men likasom alltid, uttog äfven här san- 

 ningen småningom sin rätt. Mycket som man förut icke märkt, 

 varseblef man nu, och gaf det sin rätta förklaring. Bland myc- 

 ket annat, som härvid kunde åberopas, vill jag blott nämna ett 

 enda faktum, hvarom jag sedan har tillfälle att något mera yt- 

 tra mig. 



På åtskilliga ställen vid hafskusterna i Danmark, så väl i 

 Jutland som på öaina, hade från urminnes tider legat snäck- 

 högar, med inblandade yxor af flinta, och sönderslagna ben af 

 jagtbara djur, af foglar och af fiskar. Men man hade icke gifvit 

 akt på dem, och om det skett, hade de betraktats blott som 



