ÖFYERSIGT 



AF 



KONGL. VETENSKAPS-AKADEMIENS 



FÖRHANDLINGAR. 

 Årff. MS. 185 G. M G ^ 7. 



Onsdagarne den 11 Juni och 10 September. 



Den 11 Juni. 



Föredrag. 

 Nya och mindre kända arter af slägtet Hicraciiim. 



— Hr Fries hade insändt följande meddelande. 



»Hieracierna tillhöra de kosmopolitiska växtslägten, hvaraf 

 arterna äro spridda öfver större delen af jorden, med undantag 

 af de tropiska lågländerna, emedan de företrädesvis älska bergs- 

 och fjälltrakter. Likväl synes naturen ingenstädes så förälskat 

 sig i denna växttyp, eller den skapande kraften så mångfaldigat 

 den samma, som i Europa. Här framträda de öfverallt i massa, 

 utgöra en väsendtlig del af vegetationen, framställa en mångfald 

 af väl skilda undergrupper; då de deremot i de öfriga verlds- 

 delarna äro mycket spridda, spela en den öfriga vegetationen 

 vida underordnad rol och förete inom hvarje större region blott 

 någon viss undergrupp, som inom densamma företrädesvis ut- 

 bildat sig. Särskildt gäller detta om de amerikanska, hvilka 

 samtliga (med undantag af ett par arktiska, hvilka efter vanlig- 

 heten äro spridda rundt kring klotet) äro sins emellan närmare 

 beslägtade än med någon europeisk typ, ehuru de med dessa 

 förete en i ögonen fallande analogi. En af dessa undergrupper 

 (Pilosellw formin) tillhörer södra Amerika, en annan (Pulmona- 

 recrforrnia) Mexiko och norra Amerikas förenade stater, öster om 

 klippiga bergen; en tredje (Erianthea) Central-Amerika och An- 

 deskedjan vester om klippiga bergen; men ingenstädes äro de talrika. 



