— 153 — 



Rapphöna; — Hjärpe; — Orre. 



Fjärhane (<^), Fjärhöna (?); (Tetrao urogallus); af fjär, fjadoi ; 



på vanlig svenska Tjäder. 

 Rappelhane (Tetrao hybridus tetrix urogallides). 

 Häger; — Trana; — Odensvala (Ciconia nigra ; rar). 

 Charadrius apricarius kallas, om våren: Akertupp, Åkerhöna, 



Hjulnåla (af lätet, som erinrar om elt osmordt hjul); — om 



sommaren: Lerbena. 

 Vindspole, Vattenspole (Numenius arquata). 

 Strandpil (Totanus hypoleucos). — Morkulla (Scolopax rusticola). 

 Horsgök (Scol. galhnago); kallas i Dalarne: Bräkebocken. — 



Scolopax major får af jägare det utländska namnet Beccasin. 

 Rågskära. Akerskära (Rallus crex). 

 Tärna (Sterna hirundo). — Fiskljuse (Larus canus). 

 Svan (Cygnus musicus). — Vallgås (Vallgäss; Anser segetum) 

 Ann, Anndrake (And, Anas boschas). — Arta (A. crecca). 

 And, Knipa (A. clangula); — Sjöorre (A. nigra). 

 Skräcka (Mergus merganser). — Lom (Colymbus arcticus). 



A m f i b i e r. 



Fyrjöta, Fotödla, Öla (Lacerta vivipara). 



Tenorm, Ormslå (Anguis fragilis). 



Kopparorm (ömsom Anguis och Coluber laevis). 



Backål, Orm (Coluber natrix et las vis; Vipera berus). 



Asping (Vipera berus ?). 



Groda, Groa (Bufo vulgaris). 



Kossa, Källfrö (Råna temporaria). 



Klunkmask (= Grodlarver; i Östergötland: Klumpmask). 



Vattödla (Triton cristatus et punctatus). 



»Dessa äro de enda namn, tillhörande djur, som lefva i 

 fritt tillstånd, af de tre första klasserna, hvilka jag hört ur all- 

 mogens mun i denna min födelsebygd.» 



Hr Sundevall, som föredrog denna uppsats, anmärkte här- 

 vid, att dylika listor, ifall de äro lika omsorgsfullt uppgjorda, 



