— 206 — 



i Augusti 1851 hade lyckan att göra af en ny, förut icke känd, 

 jernmalmsfyndighet på hemmanet Vikersgårdens mark, sydvest 

 om sjön Vikern i Nora socken. Denna fyndighet, som enligt 

 kompassens anvisning då hefanns ega den icke obetydliga ut- 

 sträckningen på längden af flera hundra alnar, med en deremot 

 svarande bredd eller mägtighet af flera famnar, öfverlemnades 

 genast till egarne af det på ungefär i mils afstånd derifrån be- 

 lägne Dalkarlsbergsfältet eller till det s. k. Dalkarlsbergs bolag, 

 af hvilket jag året förut blifvit hedrad med uppdraget att geo- 

 logiskt undersöka det gamla Odalmalmfältet. 



Efter de första af nämnde bolag här företagne skärpnings- 

 försöken och efter den af goda resultater åtföljda profblåsning, 

 som kort derefter med den nya malmen vid Snöbergshyttan an- 

 ställdes, dröjde det icke länge förr än nya inmutare infunno sig 

 i närheten, för att taga i besittning hvad som af fyndigheten 

 kunde återstå af dess fortsättning i fält, så väl åt öster som åt 

 vester. Icke mindre än tolf särskildta grufvor och skärpningar 

 finnas således för närvarande här upptagne, dels på Vikersgår- 

 dens och dels på Gamla och Nya Vikers byars egor, och hvar- 

 ibland de af Dalkarlsbergs bolag först bearbetade egentliga Vi- 

 kersgårdsgrufvorna hafva hunnit det största djupet, nemligen till 

 20 famnar under lafven. Enligt alla dessa hittills skedda upp- 

 brytningar att dömma, kan den nya fyndigheten anses samman- 

 satt af åtminstone tvenne, om icke trenne, med hvarandra pa- 

 rallela malmlager med en allmän fältutsträckning från N.O. till 

 S.V. Allmänna bergarten på det nya fältet är hälleflinta. 



Vikersgårdsmalmen utmärker sig framför alla andra inom 

 Nora bergslag förekommande jernmalmer genom sin ovanligt -stora 

 halt af mangan och talkjord, ett förhållande, hvaruti den liknar 

 den bekanta Dannemora-malmen, och hvarigenom den äfven utan 

 tvifvel skall komma att utöfva ett icke ovigtigt inflytande på 

 ortens jernförädling. Den kan visserligen icke räknas till de 

 rikaste, emedan afblåsta generalprof på den hittills uppfordrade 

 malmen öfverhufvud icke lemnat mer än 40 procent tackjern 

 eller något deröfver, men dess åtföljande gångarter och öfriga 



