— 266 — 



kommit, samt Kopporna, som alltifrån år '1847 efterhand vuxit 

 till en öfver hela riket utbredd farsot, hvilken med år 185 1 

 nådde sin kulmination, derefter år från år aftagit, och nu efter 

 9 års duration i det närmaste utgått. 



I afseende på årstidernes vexlingar må erinras: att år 

 1855, i motsats till fyra nästföregående år, medfört en kall och 

 uthållande vinter, en sen och långsam vår med ringa nederbörd, 

 en jemn, torr och varm sommar samt efter en blid höst, tidig 

 vinterkyla; att vattenståndet i elfvar och sjöar, i följd af den 

 ringa nederbörden, förblifvit ovanligt lågt. Årsväxten som lidit 

 af vårens kyla och sommarens torka, gaf öfverhufvud medel- 

 måttig skörd, hvilken dock i allmänhet blef af synnerligen god 

 beskaffenhet. Med hänsyn till årstiderna, hafva Koppor och Stryp- 

 sjuka äfvensom inflammatoriska och katarrhala Febrar företrädes- 

 vis förekommit under förra hälften af året, Skarlakansfeber och 

 Messling deremot synnerligen under sednare hälften deraf och 

 isynnerhet på hösten, Kikhosta dels på föråret men dels ock 

 förnämligast på hösten, gastriska och nervösa Febrar under alla 

 årstiderna, men företrädesvis på våren och hösten, Hjernfeber 

 nnder förra hälften af året, Kolera, Rödsot och Diarrhé hufvud- 

 sakligen under eftersommaren och hösten samt frossa hela året, 

 ehuru dock allmännast vår och höst. 



I nosogeografiskt hänseende förekommer anmärkningsvärdt, 

 att under det kopporna endast förekommit i ett par af de norra 

 länen, och äfven der öfverhufvud obetydligt, har Messling fort- 

 farande från föregående år varit i starkt tilltagande i hela södra 

 delen af riket, hvaremot Skarlakansfeber och Kikhosta, dels med 

 spridda sjukdomsfall och dels med partiela epidemier, likväl 

 öfverhufvud i aftagande, förekommit i rikets medlersta provinser 

 och nästan helt och hållet skonat de södra. Strypsjuka har 

 endast der och hvar visat sig i spridda sjukdomsfall, men Pås- 

 sjuka temligen allmänt gått öfver hela landet. Lunginflamma- 

 tioner och svårare Katarrhalfebrar hafva öfvervägande allmänt 

 förekommit i de fyra nordligaste länen, hvaremot gastriska och 

 nervösa Febrar varit temligen jemnt utbredda, förutom den form 





