— 271 — 



Till Gottlailds Fauna. — Hr Conservator Mewes hade 

 inlemnat följande uppsats, som föredrogs af Hr Sundevall. 



»För att närmare lära känna, och om möjligt kunna hem- 

 föra, ett aDtal foglar i sädana drägter, som saknas i Zool. Riks- 

 Museum, företog jag tvänne korta utflykter till Gottland, näm- 

 ligen den 3:dje till 22 Juni '1854, samt den 3:dje - 2 1 Juli 

 detta år, under hvilka följande iakttagelser gjordes: 



Fal co peregrinus L. Denna djerfva roffogel vistas på flera 

 af Gottlands höga klippor. Hr Jägmästaren C. W. Lundborg, 

 som besökte ön emellan den 10 — 19 Maj 1848, meddelade i 

 bref, att han funnit på Heligholmen d. 15 Maj ett bo med 3 

 ägg; jag såg d. 10 Juni på Hoburgens svårt åtkomliga klippor, 

 ett bo med ungar. Efter de många lemningar, som lågo under 

 boet, företrädesvis af Caprimulgus, Cuculus, Coracias, Columba 

 oenas, Vanellus cristatus, Rallus crex och några änder m. m. 

 kan man slula till de förödelser de gamla anställa. På Rone- 

 holmen hade den dödat och till en del uppätit Fuligula fusca. 

 Två honor hade under anfallet sannolikt legat på boet, ty i den 

 enas sönderrifna kropp fanns ett färdigbildadt och oskadadt ä^g 

 och bredvid den andra lågo 2 ägg jemte många dun. 



Af Falco subbuteo L. fanns d. 6 Juli 2 bon med half- 

 växta ungar på Lilla Carlsons höga berg. 



Strix aluco L. sågs d. 16 Juni sent på qvällen flyga 

 öfver Ronemyr, sannolikt i hopp att kunna bortröfva någon af 

 ungfoglarna. Genast började Totanus calidris (Stolken), Sco- 

 lopax gallinago, Machetes pugnax (honorna), Larus canus (»Maven»), 

 Sterna hirundo m. fl. under högt skrik anfalla ugglan, men detta 

 bekymrade henne föga, och så snart »Maven» blef för närgån- 

 gen, högg ugglan efter honom med sina klor, så att den förre 

 måste taga till flykten. Plötsligen framskyndade då flera »Röd- 

 spofvar», Limosa melanura, och anföllo henne med sina långa 

 näbbar, under det de skreko sitt ängsliga kä, kö, kähä! Nu 

 var det ugglan, som tog till flykten, och efter en kort stund 

 försvann hon i skogen. 



Öfver». af K. Vet.-Akad. Förh , d. 10 Der. W. r >6. ^.-r--^^ 



f 



